Справа № 346/7488/23
Провадження № 3/346/318/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Д.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрований: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До суду 19.12.2023 року надійшов протокол серії ВАВ № 902846 від 17 грудня 2023 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Аргументи держави Україна. 12.12.2023 року о 10 годині, 30 хвилин в АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 , домашнє насильство, ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою погрожував фізичною розправою, чим вчинив умисні дії психічного характеру, що могло завдати шкоди її психічному здоров`ю. А за це передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Аргументи ОСОБА_1 в своїх підтвердив обставини вказані в протоколі. Він отримав SMS-повідомлення із текстом повістки. Також повістка у паперовому вигляді була надіслана йому на поштову адресу, з рекомендованим листом. І тому, на підставі статті 6 «право на справедливий суд» Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з урахуванням рішення Європейського суду з прав людини «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року (де було розглянуто питання тривалості розгляду справи, але його висновок суд вважає цілком застосовним і до цієї справи), а також рішення від 24.02.2022 року про визнання не прийнятною заяви №43925/18 у справі "Goryachyy v. Ukraine" (якою суд не знайшов порушень статті 6 Конвенції у тому, що суд інформував людину про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання повістки поштою з рекомендованим повідомленням, але вона повернулась з поміткою, що її не було доставлено у зв`язку із закінченням строку для його отримання отримувачем) суд проводив розгляд справи ОСОБА_1 , за його відсутності, оскільки він як сторона у справі протягом двох місяців не вжив жодних заходів аби дізнатись про стан відомого йому судового провадження та забрати повістку.

Оцінка суду.

Положення п.22 ч.1 ст. 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. І зокрема, положеннями частини 2 статті 173-2 КУпАП серед іншого передбачено, що невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, вчинений особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною 1 цієї статті, є адміністративним правопорушенням.

Разом з цим, положення частини 1 статті 9 КУпАП передбачають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи чи у протоколі будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

В силу частини 1 статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. А згідно з частиною 1 статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Отже, саме у протоколі вказується суть адміністративного правопорушення, із зазначенням усіх ознак складу конкретного адміністративного правопорушення, яке на думку поліцейського, вчинено конкретною людиною. І у випадку із правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.173-2 КУпАП, поліцейський повинен прямо вказати у протоколі, усі ознаки об`єктивної сторони цього правопорушення, яка у даній справі полягає у умисному вчиненні будь-яких дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, яка вчинена особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною 1 цієї статті.

Однак згідно із змістом протоколу: 12.12.2023 року о 10 годині, 30 хвилин в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, висловлювався нецензурною лайкою погрожував фізичною розправою, чим вчинив умисні дії психічного характеру, що могло завдати шкоди її психічному здоров`ю.

Але таке діяння, не охоплюється об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП. Отже, поліцейський не встановив об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП в діянні ОСОБА_1 .

І тому суд констатує, що в діянні ОСОБА_1 вчиненому ним 12.12.2023 року, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.2 ст.173-2 КУпАП. А згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення. Тому враховуючи це провадження у справі слід закрити.

Така принциповість суду іде від того, що у справах про адміністративне правопорушення суд повинен вивчити і оцінити наданий йому поліцейським протокол та докази, виключно на підставі та у межах наданого протоколу. Суд не має права сам встановлювати та дописувати у протокол будь-яку ознаку складу будь-якого адміністративного правопорушення, суд повинен сказати чи є в діянні людини той склад правопорушення, який передбачений конкретною статтею КУпАП, але виходячи виключно з тих ознак складу правопорушення, які вказані у протоколі. На що, неодноразово, вказував і Європейський суд з прав людини (приклад, рішення у справі "Малофєєва проти Росії" від 30.05.2013 та рішення у справі "Карелін проти Росії" від 20.09.2013), оскільки якщо суд буде здійснювати такі дії сам, він порушить принцип незалежності та об`єктивності суду, а також розподіл влади, відповідно до якого розслідування правопорушень це фунція не суду, а правоохоронних органів, і цю функцію суд не має право перебирати на себе.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, оскільки судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1,2,7,8,9,10,17-24,26,27,33-38,40-1,184,221,245-253,254-255,268,271,276,279,280,283-285,287,294,298-300,304,305,306 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Суддя: Коваленко Д. С.