Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/7474/23
Провадження № 3/332/199/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2024 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Погрібна О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Пологівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває відпустці по догляду за дитиною, яказареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених ст.150 Сімейного Кодексу України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній з вересня 2023 року жодного разу не відвідував КУ «Воздвижівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня», що знаходиться за адресою: с.Воздвижівка, вул..Центральна, буд.40 (онлайн), чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

Судовий розгляд проведено за відсутністю ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справу, в судове засідання не з`явилась. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала.

Вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 255285 від 01.12.2023, повідомленням директора школи про ухилення від виконання обов`язків щодо навчання дітей, рапортом, поясненнями ОСОБА_1 від 01.12.2023, ОСОБА_2 , копією свідоцтва про народження дитини.

Суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ознаками правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, а саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно зі статтею 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до норм КУпАП, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, в ході розгляду справи судом не виявлено.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне, з метою запобігання вчинення правопорушницею у подальшому нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.184 КУпАП у вигляді попередження, яке буде необхідним та справедливим у даному випадку.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 184 ч.1, 245, 268 ч. 2, 283, 284 ч.1 КУпАП,-

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UА0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови, апеляційної скарги.

Суддя: О.М.Погрібна