Провадження № 3/522/76/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., за участі: секретаря судового засідання Шибіна Є.С., прокурора Соломенцева І.І., в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Білик В.С., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП НПУ, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2023 року о 05:45 год., в м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, 23, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «HYUNDAI H-1», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на ПВР475783, 471359, 1538 (16), чим порушив п. 2.5 ПДР.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 647707 від 23.11.2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Білик В.С., просив провадження у справі відносно його підзахисного за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання захисник вказав, що в протоколі не зазначено суть адміністративного правопорушення, працівниками поліції не зафіксовано в протоколі відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, та не зазначено дії водія щодо ухилення від такого огляду, матеріали справи не містять доказів, зазначених у протоколі обставин, зокрема керування його підзахисним транспортним засобом, місце і час вчинення адміністративного правопорушення зазначено невірно, неможливо встановити подію та суб`єкта правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень суду безпосередньо з приводу події зазначеної в протоколі. При цьому, захисником було долучено письмові пояснення його підзахисного, в яких зазначено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, та сидів у ньому очікував на знайому, а огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився проходити, оскільки його не зупиняли працівники поліції, транспортним засобом він не керував та в стані алкогольного сп`яніння не перебував, та ознаки, про які зазначено в протоколі, пов`язані з його станом здоров`я. Просив справу відносно нього закрити.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис в судовому засіданні, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 647707 від 23.11.2023 року, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 647707 від 23.11.2023 року, підтверджується: 1) направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.11.2023 року; 2) відеозаписами на DVD-R диску, згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; 3) довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 , протягом року не піддавався адміністративному стягненню; 4) довідкою про отримання особою посвідчення водія. Згідно якої ОСОБА_1 , отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.08.2016 року.

Судом за клопотанням сторони викликались для допиту у якості свідків працівники поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , проте в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

При цьому слід зазначити, що відповідно до п. 6 ІІ Розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Так захисник вказав, що працівниками поліції не зафіксовано в протоколі відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, не зазначено дії водія щодо ухилення від такого огляду, та не викладено суть адміністративного правопорушення всупереч вимогам ст. 256 КПК України.

Вказані доводи захисника суд приймає до уваги, однак вважає необґрунтованими, оскільки в протоколі вказана суть адміністративного правопорушення та при його дослідженні цілком зрозумілі передбаченні законом підстави для його складання. Крім того, посилання захисника на те, що в протоколі не зазначено дії водія щодо ухилення від огляду, судом не приймаються до уваги, оскільки відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння, виражається не в здійсненні будь-яких активних дій, а саме у відмові від них, що містить окремий склад правопорушення та було зазначено працівниками поліції в протоколі.

Крім того, під час дослідження відеозапису на DVD-R диску з місця події з нагрудних камер працівників поліції, який долучено до матеріалів справи, судом встановлено, що працівниками поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку освідування водія, який керував транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, захисником в клопотанні зазначено, що працівники поліції підійшли до нерухомого транспортного засобу, за кермом якого сидів ОСОБА_2 , однак не керував ним, та сказали, що транспортний засіб припаркований з порушенням Правил дорожнього руху, в наслідок чого відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8191200 від 23.11.2023 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , яку було долучено до матеріалів справи захисником.

Разом з тим, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , під час того, як до нього підійшли працівники поліції, перебував за кермом транспортного засобу та не заперечував факт паркування з порушенням Правил дорожнього руху, вказав, що очікує невстановлену судом особу.

Крім того, проти складання відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, не заперечував.

Так, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу з увімкненими габаритами свідчить про те, особа керувала транспортним засобом. Окрім цього, про факт його керування також свідчить його згода зі складеною відносно нього працівниками поліції постановою за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також, слід зазначити, що згідно відеозапису, окрім ОСОБА_1 в транспортному засобі не було жодних осіб, яким могло бути передано право керування транспортним засобом, та який, відповідно до протоколу, належить саме ОСОБА_1 .

Слід зауважити, що судом досліджується кожен доказ окремо і у взаємозв`язку з іншими доказами.

Крім того, стороною захисту не було надано суду пояснень, щодо підстав перебування ОСОБА_1 о 23.11.2023 року 05 год. 46 хв. за кермом транспортного засобу, а лише акцентовано увагу на відсутність в матеріалах справи підтвердженого факту керування.

Стосовно доводів захисника, що складання адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 відбулось за адресою: АДРЕСА_2 , а не за вказаною в протоколі адресою: м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, 23, суд не приймає до уваги оскільки це є припущенням захисника, в обґрунтування якого ним було долучено скріншоти з картографічного веб-сервісу від компанії «Google», які не є належним доказом, що доводять наявність помилки в зазначеній в протоколі адресі.

Таким чином, з викладеного вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Будь-яких доказів щодо наявності пільг, які передбачають звільнення особи від сплати судового збору, матеріали справи не містять та суду на момент розгляду справи надано не було.

Підстав для закриття провадження у даній справі, передбачених п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, судом не встановлено, у зв`язку з чим клопотання захисника задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 9, 24, 33, 34, 130, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Білик В.С. про закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, залишити без задоволення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси Ірина ЦИБ