Справа 556/332/24
Номер провадження 3/556/294/2024
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.03.2024 року смт.Володимирець

Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області О.В. Іванків, розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №1 Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , пенсіонера,-

за ст.173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Володимирецького районного суду Рівненської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №942093 встановлено, що 30.01.2024 року відносно ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, за те, що останній 05.01.2024 року приблизно о 17-00 год., в АДРЕСА_2 вчинив дрібне хуліганство відносно ОСОБА_2 , а саме голосно кричав та ображав нецензурною лайкою, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що 05.01.2024 року між ним та ОСОБА_4 відбулась бійка, під час якої останній заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження, і за це він притягується до кримінальної відповідальності. Будь-яких хуліганських дій ОСОБА_1 ні 05.01.2024 року, ні в інші дні він не вчиняв, заява ОСОБА_2 подана значно пізніше і є помстою.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є наявність хуліганського мотиву. Особа діє із хуліганським мотивом коли її дії проявляються у очевидному, демонстративному, зневажливому ставленні до встановлених у суспільстві правил поведінки та етики, прояві зневаги до існуючих правил і норм поведінки. При цьому, прояв неповаги повинен бути явним, демонстративним, безсумнівно очевидним як для особи, що вчиняє хуліганство, так і інших очевидців, поширюватися на значне та невизначене коло оточуючих. Для хуліганського мотиву дій винного характерно те, що ці дії логічно не обгрунтовані і не обумовлені певними обставинами, без чіткого визначення спрямованості і предмету посягання.

Суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом, обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Враховуючи наведене суд не вбачає в діях ОСОБА_1 , події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

В той же час, будь-яких доказів, які підтверджували б факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять. Більше того з заявою потерпілий ОСОБА_2 , звернувся до поліції лише через десять днів після того, як вказано у заяві на його думку вчинення хуліганських дій ОСОБА_1 . Свідків даної події працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано. Разом з тим, додані до протоколу матеріали не містять доказів, які б поза розумним сумнівом підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 , хуліганських дій і тим самим адміністративного правопорушення.

В той же час, пояснення ОСОБА_6 повністю підтверджено тією обставиною, що в провадженні Володимирецького районного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за ст.125 КК України, в якому ОСОБА_3 є потерпілим.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вважаю, що вказане є підставою для закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, по справі за ст. 173 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст.ст. 173, 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП щодо ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.В. Іванків