Справа № 527/140/24
провадження № 3/527/158/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Свістєльнік Ю.М., за участю секретаря судового засідання Тюлюбаєвої К.Д., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Губини А.Ю., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого Грущенка С.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине справу, яка надійшла від ВП № 1 Кременчуцького РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Великі Кринки Глобинського району Полтавської області, громадянка України, пенсіонерка, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 06 грудня 2023 близько 19.30 год за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинила відносно цивільного чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: розпочала сварку та ображала нецензурною лайкою, що могло спричинити шкоду психологічному здоров`юостаннього та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 06.12.2023 року сварки між нею та ОСОБА_3 не було. Вказала, що цього дня близько 19.00 години вона приїхала додому та спілкувалася зі своїм співмешканцем щодо питань домашнього господарства, однак він почав провокувати на сварку, виражатися в її адресу лайкою та викликав поліцію. Також пояснила, що з останнім у них часто виникають суперечки щодо ведення домашнього господарства, зі сторони співмешканця постійні провокації сварок та викликів працівників поліції. Нецензурною лайкою в бік співмешканця вона не виражається, оскільки боїться його подальших дій.

Захисник Губина А.Ю. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не підтверджені жодними доказами, оскільки невід`ємною складовою інкримінованого адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій психологічного характеру, яке могло завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що 06.12.2023 близько 19.00 години ОСОБА_1 прийшла додому та почала задавати питання з приводу господарства та вказала, що нібито він виніс з дому тону пшениці, однак вважав, що це є наклепом та викликав працівників поліції. Також пояснив, що між ними того дня відбулася суперечка на підвищених тонах, однак, чи виражалася ОСОБА_1 в його адресу нецензурними словами саме цього дня достеменно пригадати не зміг, оскільки напередодні та після цього дня між ними також були сварки під час яких, співмешканка нецензурно лаялася, тому він викликав працівників поліції. Вважав що, діями співмешканки була завдана шкода його психічному здоров`ю та від постійних сварок він морально виснажений.

Представник потерпілого Грущенко С.Г. в судовому засіданні підтримав пояснення потерпілого, прохав притягнути винну особу до відповідальності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

У судовому засіданні досліджено наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №022174 від 06 грудня 2023 року; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.12.2023; пояснення ОСОБА_2 від 06.12.2023, терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 06.12.2023, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 06.12.2023 та інші матеріали справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Так, відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» унормовано, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Таким чином, з аналізу наведених вище положень убачається, що обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення у вигляді завдання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, або ж наявності реальної можливості завдання названої шкоди.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №022174 ОСОБА_1 ставилось у вину те, що вона 06 грудня 2023 року близько о 19.30 години за місцем проживання: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру щодо свого цивільного чоловіка ОСОБА_2 , а саме: розпочала сварку та ображала нецензурною лайкою.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення не встановлено, чи могла бути або, чи була завдана шкода фізичному, психічному здоров`ю потерпілого внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 , що позбавляє також можливості дійти висновку, якого саме характеру було спричинено насильство потерпілому при тому, що під домашнє насильство психологічного характеру, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю потерпілої особи.

Тобто, викладена в протоколі фабула в порушення вимог ч.1ст.256 КУпАП не містять обов`язкових елементів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, що підлягають доказуванню, а тому не відповідає диспозиції цієї норми КУпАП.

Тобто, складений у такий спосіб протокол щодо ОСОБА_1 завчасно унеможливлює притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки викладені в ньому обставини не утворюють складу даного правопорушення, навіть за умови їх підтвердження іншими доказами по справі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні не доведено складу правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вважаю адміністративне провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 278, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю. М. Свістєльнік