ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/6827/23 Головуючий в 1 інст. Михайлова А.В.
Провадження №33/807/111/24 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Фельського С.Л., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Фельського С.Л. на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм ТОВ «Восток ГАЗ», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно з постановою суду, 07 серпня 2023 року о 12 годині 00 хвилин, в м.Запоріжжі, по вул.Очаківській, буд.1B, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110217», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Фельський С.Л. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_1 не керував автомобілем під час зупинки транспортного засобу на блокпості.

Зауважує на тому, що ОСОБА_1 є професійним водієм, у якого відкриті усі категорії, він дійсно має проблеми з наркотичною залежністю та проходить реабілітацію. ОСОБА_1 наразі не користується автомобілем, але 07 серпня 2023 року йому зателефонував батько та попросив вивезти зі Степногірська через значні артобстріли.

Вказує, що ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 , який погодився звозити його туди та назад, за умови, що їдуть одразу та швидко повернуться, бо у нього були важливі справи. Проїжджаючи блокпост на виїзді до смт.Балабине, їх зупинили для проведення огляду. Поліцейський повідомив, що буде проводити огляд автомобіля та це займе тривалий час.

Зауважує на тому, що ОСОБА_2 , зрозумівши, що він не встигне повернутись вчасно, сказав, що у нього немає часу, сів на проїжджаючий автобус до Запоріжжя та поїхав у своїх справах.

Звертає увагу на те, що поліцейські провели особистий огляд ОСОБА_1 та виявили в нього дві таблетки метадону. При цьому, не було залучено ні понятих, ні увімкнено відеокамеру.

Також, зазначає, що ОСОБА_1 намагався донести до співробітників, що знаходиться на реабілітаційному лікуванні у наркодиспансері та просив не заводити кримінальну справу.

Сторона захисту посилається на те, що з матеріалів справи неможливо встановити, чи керував ОСОБА_1 автомобілем під час його зупинки співробітниками поліції.

ОСОБА_1 вважав, що йому пропонують проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в рамках кримінального провадження щодо виявлення у нього наркотиків та, відмовляючись, не усвідомлював наслідків цієї відмови.

Також, вказує на те, що судом першої інстанції повністю проігноровано доводи захисника Титаренка О.С. та показання свідка, який був викликаний на судове засідання, та не зазначено жодного обґрунтованого аргументу відхилення позиції захисту.

Вважає, що посилання суду першої інстанції на рапорт співробітника поліції як на доказ є незаконним, оскільки рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Окрім цього, зазначає, що пояснення співробітників поліції також не можуть прийматись до уваги як докази, оскільки вони як посадові/зацікавлені особи не можуть бути свідками події.

Звертає увагу захисник і на те, що судом не надано жодної оцінки тій обставині, що на ОСОБА_1 також складались матеріали кримінального провадження.

Вказує на те, що співробітники поліції не повідомили ОСОБА_1 з якого приводу йому пропонують пройти тест.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Фельського С.Л., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №409979 від 07 серпня 2023 року, з якого убачається, що 07 серпня 2023 року о 12 годині 00 хвилин, в м.Запоріжжі, по вул.Очаківській, буд.1B, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110217», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 серпня 2023 року;

- у письмовій розписці ОСОБА_3 ;

- у довідці з бази даних підсистем «Адмінпрактика» про те, що гр. ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП немає. Посвідчення водія НОМЕР_2 від 12 травня 2017 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №1 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта поліції Гаврилової Д., згідно з яким, остання доповідає, що під час несення служби на БП №3-09 07 серпня 2023 року приблизно о 12 год. 00 хв. в м.Запоріжжя, Комунарський район, вул.Очаківська, 1В, було зупинено транспортний засіб «ЗАЗ 110217», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спілкування у водія були встановлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Гр. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під час безперервної відеофіксації на БК 474984. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом залишення транспортного засобу припаркованим без порушень ПДР України. Про повторність попереджений. На водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №409979 за ч.1 ст.130 КУпАП. Вилучено ПВ:ВХР №2223071, видано ТД ДТ№264354 від 07 серпня 2023 року. БК №474984.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначив, що 07 серпня 2023 року йому зателефонував батько, який мешкає в смт.Степногірськ, бо почався обстріл. Оскільки ОСОБА_1 знаходиться на реабілітаційній терапії внаслідок вживання наркотичних речовин, попросив з ним поїхати ОСОБА_2 , який повинен був керувати транспортним засобом. На блок пості автомобіль було зупинено працівниками поліції, причину зупинки повідомлено не було. Під час огляду в його сумці працівники поліції знайшли дві таблетки «метадону», лист призначення він забув вдома, а тому було викликано слідчу групу, яка проводила огляд понад дві години. ОСОБА_2 одразу після зупинки його залишив, бо поспішав у власних справах.

Його захисник - адвокат Фельський С.Л. в судовому засіданні суду першої інстанції просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції в якості свідка було заслухано поліцейського ОСОБА_4 , який пояснив, що 07 серпня 2023 року він чергував на блокпості, він особисто зупиняв автомобіль ЗАЗ 110217», номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , інших осіб в автомобілі не було. Оскільки ОСОБА_1 , виявляв ознаки наркотичного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився. У водія було виявлено підозрілі таблетки, через дзвінок на 102 було викликано слідчо-оперативну групу.

Співробітник поліції Гаврилова Д.Д. в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що 07 серпня2023 року вона чергувала на блокпості, її напарником була зупинена «Таврія» красного кольору, за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 . Інших осіб в автомобілі не було. Водій автомобілю від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Протокол складав ОСОБА_4 , огляд водія та автомобілю проводила слідчо-оперативна група, яка була викликана, огляд проводився протягом 1- 1,5 годин.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 07 серпня 2023 року йому зателефонував ОСОБА_5 та попросив його поїхати з ним до смт.Степногірськ, бо там знаходився батько ОСОБА_6 . Знає, що ОСОБА_6 проходить реабілітацію - лікування в наслідок вживання наркотиків, тому сів за кермо його автомобіля «Таврія». На блокпості автомобіль було зупинено працівниками поліції, свідок був змушений залишити ОСОБА_6 біля автомобіля, а сам поїхав, бо поспішав на службу.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та стверджував, що він не керував транспортним засобом.

При апеляційному розгляді захисник-адвокат Фельський С.Л. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та також стверджував, що ОСОБА_1 не був за кермом транспортного засобу. Вважає, що поліцейські навмисно спровокували ОСОБА_1 сісти за кермо транспортного засобу та перепаркувати автомобіль. Поліцейські не повідомляли ОСОБА_1 підстави для проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 вважав, що йому пропонують пройти огляд в рамках кримінального провадження. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, оскільки був обізнаний про те, що огляд у кримінальному провадження проводиться виключно за рішенням суду.

Під час апеляційного розгляду справи за клопотання сторони захисту в якості свідка було заслухано ОСОБА_7 який пояснив, що йому зателефонував ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) близько о 08-00 год., щоб виїхати забрати його батька зі ОСОБА_9 , тому, що там були сильні обстріли. ОСОБА_6 попросив, щоб він сів за кермо. Йому в цей день потрібно було їхати в Красногорівку, та він сказав ОСОБА_6 , що якщо швидко, туди і назад, то можна поїхати. Він погодився поїхати. На блокпості транспортний засіб під його керуванням зупинили для перевірки документів та повідомили, що будуть оглядати транспортний засіб. У ОСОБА_6 знайшли та вилучили якісь таблетки. Потім сказали, що буде проводитись повний огляд автомобіля, будуть визивати ще якусь групу. Він ( ОСОБА_7 ) повідомив ОСОБА_6 , що в нього немає часу та він поїхав. Що відбувалось далі, він не знає. Вказані події відбувались 07 серпня 2023 року десь о 12-00 год. Право керування транспортним засобом в нього є, посвідчення водія при собі в нього немає. При зупинці працівники поліції не запитували за посвідчення водія, він надав їм лише військовий квиток. Причину зупинки назвали, повідомили, що буде проведений огляд. Де знайшли пігулки, він не бачив. Він там перебував хвилин 15. При ньому було повідомлено, що буде викликана група і далі будуть оформлювати та вилучати таблетки. ОСОБА_1 був одягнутий в спортивні сині штани, футболка сіра чи бежева. При ньому була барсетка. Автомобіль у нього Таврія червоного кольору. Характерних особливостей у автомобіля не має, є наліпка ззаду «зуб за зуб».

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Фельського С.Л., та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді в т.ч. самим ОСОБА_1 , правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом на час зупинки транспортного засобу на блокпості, то суд апеляційної інстанції вважає ці доводи безпідставними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у справі доказами.

З вказаного відеозапису цілком зрозуміло, що водієм автомобіля на час його зупинки працівниками поліції був саме ОСОБА_1 , який знаходився біля автомобіля.

В подальшому відеозаписом зафіксовано, як на вимогу працівників поліції перепаркувати транспортний засіб ближче до узбіччя, ОСОБА_1 сів за кермо та перепаркував свій транспортний засіб біля узбіччя проїзної частини.

Факт керування транспортним засобом не заперечувався самим ОСОБА_1 як під час спілкування останнього з працівниками поліції так і під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Жодного разу ОСОБА_1 не вказував працівникам поліції про те, що транспортним засобом керувала інша особа, а навпаки останній здійснював спроби домовитись з працівниками поліції щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення, пояснюючи, що для нього це буде погано.

Більше того, відеозаписом події зафіксовано те, що ОСОБА_1 , спілкуючись з кимось по телефону, зазначив, що його зупинили на блокпості (фрагмент відеозапису 07 хв. 25 сек.).

Також в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_3 від 07 серпня 2023 року (арк.справи №4), в якій останній зазначає, що він бере автомобіль «ЗАЗ 110217», номерний знак НОМЕР_1 , у гр. ОСОБА_1 та зобов`язується не передавати кермо даному громадянину, доки він у стані сп`яніння.

Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110217», номерний знак НОМЕР_1 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які долучені до матеріалів справи.

Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.

До версії сторони захисту, в т.ч. ОСОБА_1 , про те, що за кермом транспортного засобу перебував ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції ставиться критично, оскільки така версія спростовується наявними доказами, вказаними вище.

З цих самих підстав суд критично оцінює і показання свідка ОСОБА_2 .

Окрім того, вищевказана особа є знайомим ОСОБА_1 , в них товариські стосунки, що дає підстави для висновку, що зазначений свідок є особою, яка зацікавлена у сприятливому для ОСОБА_1 вирішенні справи.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно і твердження апеляційної скарги про те, що поліцейські провели особистий огляд ОСОБА_1 без залучення понятих та не увімкненою відеокамерою, також є безпідставним та не підтверджується жодними доказами.

З матеріалів справи, в т.ч. з відеозапису, жодних порушень з боку поліцейських при оформленні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 не убачається.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався з будь-якими скаргами на дії працівників поліції, суду не надано.

Під час апеляційного провадження сторона захисту в т.ч. сам ОСОБА_1 не заявляли клопотань про витребування додаткових доказів.

В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

З приводу доводів захисника в апеляційній скарзі про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Вина ОСОБА_1 підтверджується перш за все вищевказаними відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, направленням на огляд ОСОБА_1 , розпискою ОСОБА_3 та відеозаписом події.

В свою чергу, відомості з вищевказаного рапорту повністю узгоджуються з іншими доказами, як і пояснення допитаних в ході розгляду справи в суді першої інстанції працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_10 .

Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.

Також, не погоджується суд апеляційної інстанції з доводами сторони захисту про те, що співробітники поліції не повідомили ОСОБА_1 , з якого приводу йому пропонують пройти тест, з огляду на таке.

З наявного в справі відеозапису убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. На запитання працівників поліції, чи вживав ОСОБА_1 щось заборонене, останній відповів, що вживав. У зв`язку із цим, працівники поліції запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній відмовився, зазначивши при цьому, що не бачить сенсу в огляді.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він вважав, що йому пропонують проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в рамках кримінального провадження щодо виявлення у нього наркотиків, та, відмовляючись від огляду, він не усвідомлював наслідків цієї відмови, не є переконливими.

Згідно з вищевказаним відеозаписом, ОСОБА_1 неодноразово був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а саме про адміністративну відповідальність.

Під час оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 своєї вини не заперечував та не оспорював фактичні обставини справи.

Більше того, ОСОБА_1 не заперечував факту вживання наркотичних речовин. При цьому, зазначив, що вживав 2 тижні тому, стоїть на програмі та не може цієї залежності позбутися.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписом події.

Зокрема, в направленні зазначено, що працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Огляд за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810 не проводився у зв`язку із виявленими ознаками наркотичного сп`яніння. В результатах огляду зазначено, що огляд не проводився у зв`язку із відмовою.

Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

В свою чергу, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), за змістом яких, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність в неї ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень. Будь-які пояснення надавати він не забажав, про що власноруч зазначив у протоколі, вказавши, що надасть пояснення у суді.

Даних про те, що останній оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв доводи сторони захисту та критично поставився до показань свідка ОСОБА_2 , як таких, що суперечать фактичним обставинам справи.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог законну при розгляді вказаної справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою, а доводи сторони захисту про протилежне суперечать змісту самої постанови.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Фельського С.Л. залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 333/6827/23