Справа № 550/123/24
Провадження № 3/550/120/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року смт. Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Хоменко Д.Є., розглянувши об`єднану справу про адміністративні правопорушення, яка надійшла від СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №750442 02.02.2024 о 08 год 11 хв водій ОСОБА_1 в смт Чутове по вул. Полтавський Шлях Полтавської області керував автомобілем ЗАЗ DAEWOO T 13110, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора «Drager», результат тесту позитивний 0,67 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №337768 02.02.2024 о 10 год 33 хв водій ОСОБА_1 в смт Чутове по вул. Незалежності Полтавської області керував автомобілем ЗАЗ DAEWOO T 13110, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність та подав письмові пояснення по справі, у яких просив закрити дану об`єднану справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування пояснення зазначив, що 30.01.2024 сімейним лікарем йому було призначено лікування, в т.ч. спиртовмісними ліками, терміном до 08.02.2024, про що внесено відповідні дані до системи «E-Health» та надано суду відповідні підтверджуючі документи.

Так 02.02.2024 вранці близько 08 год він повертався з лікарні, куди власне їздив щоденно протягом зазначеного періоду, та дійсно керував т/з, коли перший раз того дня його було безпідставно зупинено працівниками поліції за те, що ОСОБА_1 не був пристебнутий пасками безпеки, хоча працівники поліції не могли достовірно знати дані обставини і лише формально вигадали причини, щоб зупинити т/з під його керуванням.

В подальшому йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у зв`язку з начебто тремтінням пальців рук, що було необґрунтованим твердженням працівників поліції, на що ОСОБА_1 добровільно погодився, знаючи, що спиртних напоїв не вживав того дня. Після продуття показник «Драгера» дійсно становив 0,67 проміле, однак обставини, які спричинили такий показник, залишилися поза увагою працівників поліції. Так зазначений показник «Драгеру» міг мати місце у зв`язку з прийманням ним відповідних спиртовмісних препаратів, зазначених вище, призначених лікарем, однак даний факт не свідчив про те, що ОСОБА_1 вживав спиртне того ж дня.

Разом з тим вказав, що працівниками поліції відповідно до положень закону під час оформлення першого адміністративного матеріалу не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному медичному закладі, в той час коли останні пропонували ще раз продути «Драгер» у зв`язку з запереченнями ОСОБА_1 щодо вживання спиртного та його незгоди з результатом «Драгеру», а інший працівник поліції зазначив «Що ще раз дути не можна, треба подзвонити точно узнати», що є ще одним свідченням порушення поліцейськими вимог чинного законодавства.

В подальшому, через деякий час, коли ОСОБА_1 вже перебував на вулиці в смт Чутове та розмовляв зі своїм знайомим, а т/з стояв на вулиці даного населеного пункту, під`їхав інший екіпаж працівників поліції, яким він повідомив, що не рухався т/з, а просто розмовляв на вулиці населеного пункту із вказаною особою. В свою чергу, працівники поліції безпідставно повторно склали на ОСОБА_1 ще один протокол за керування в стані сп`яніння, чого власне не було, що є свідченням безвідповідальної поведінки збоку останніх, внаслідок чого він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку з порушенням працівниками поліції вимог чинного законодавства.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.3.Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 1.9.Правил дорожнього руху України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.9 А ПДР України водієві забороняється керувати т/з в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 11 листопада 2015 року № 1431/27858, передбачено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу використовуються спеціальні технічні засоби, які мають зокрема, свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння працівник поліції інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу зобов`язаний надати свідоцтво про державну реєстрації та свідоцтво про його повірку.

Суддя також зазначає, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Однією та єдиною підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння у медичному закладі є лише відмова останнього від огляду працівником поліції із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Відповідно до п. 22 вищезазначеної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

При цьому суддя вказує, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також в передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №750442) суддя зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що: 02.02.2024 о 08 год 11 хв водій ОСОБА_1 в смт Чутове по вул. Полтавський Шлях Полтавської області керував автомобілем ЗАЗ DAEWOO T 13110, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора «Drager», результат тесту позитивний 0,67 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу додано чек-роздруківку технічного засобу алкотестеру «Драгер», з якого слідує, що за результатами проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 виявлено 0,67% проміле.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою алкотестеру «Драгер», результат огляду на стан сп`яніння: позитивний 0,67%.

З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 дійсно був зупинений працівниками поліції під час керування ним транспортним засобом. При цьому ні з відеозапису, ні з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, на якій підставі працівники поліції зупинили автомобіль.

Так згідно ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

В свою чергу, працівник поліції після зупинки т/з посилався на те, що підставою зупинки т/з було те, що водій не був пристебнутий пасками безпеки під час руху. Однак дане твердження працівника поліції не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки даний факт не підтверджується матеріалами справи, оскільки не був зафіксований у встановленому законом порядку. При цьому матеріалами справи не підтверджується те, що працівники поліції виявили зазначені обставини раніше, коли безпосередньо слідували за т/з, на якому рухався ОСОБА_1 , або коли отримали відповідну інформацію про це раніше. В свою чергу, безпосередньо розмова поліцейського з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності (саме тоді поліцейським було вказано ОСОБА_1 на виявлене ним порушення як на підставу зупинки т/з), мала місце після зупинки т/з, тобто тоді, коли т/з не рухався. При цьому докази того, що ОСОБА_1 рухався на т/з, будучи саме не пристебнутим пасками безпеки безпосередньо під час такого руху, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином суддя доходить до висновку, що працівники поліції недотримались вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» під час зупинки вищевказаного т/з.

Інших доказів, які підтверджували б правомірність зупинки т/з у відповідності до вимог вищезазначеної статті, суду не надано.

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 заперечив, що вживав алкогольні напої, та добровільно погодився пройти такий огляд, що зафіксовано на відео фрагменті «04:11». Разом з тим, з матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду, зазначив, що «Не пив», а працівниками поліції, в свою чергу, всупереч встановлених законом вимог не було запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному медичному закладі, в той час коли працівник поліції на відео фрагменті в часовому проміжку 07:11 пропонував ОСОБА_1 ще раз продути «Драгер» у зв`язку з його запереченнями щодо вживання спиртного, а інший працівник поліції зазначив «Що ще раз дути не можна, треба подзвонити точно узнати», що, в свою чергу, не відповідає встановленим вимогам щодо проходження огляду особи на стан сп`яніння.

При цьому як було зазначено ОСОБА_1 , останній на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП знаходився на лікуванні, що дійсно підтверджується наданою медичною картою амбулаторного хворого. При цьому всього ОСОБА_1 фактично знаходився на лікуванні в період часу з 30.01.2024 по 08.02.2024 . Серед інших ліків, які були призначені останньому до вживання, було призначено препарат «Ехінацею».

Відповідно до інструкції для медичного застосування лікарського засобу препарату «Ехінацею», яка міститься в матеріалах справи, зазначена настойка складається з флакону, що містить екстракт рідкий ехінацеї пурпурової трави (1:2,7) (екстрагент етанол 40 %). Загальновідомим фактом є те, що етанол це етиловий спирт. Згідно фізико-хімічних властивостей настойки, це прозора рідина від жовто-коричневого до червоно-коричневого кольору, зі специфічним запахом; допускається наявність осаду.

За таких обставин, доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що у зазначений він вживав ліки, в тому числі й спиртовмісні, маються обґрунтовані підстави та повністю підтверджуються матеріалами справи, зважаючи на те, що вказана обставина негативно вплинула на результати такого огляду, однак була вимушеним медичним заходом для лікування ОСОБА_1 відповідного до лікарських рекомендацій, наданих останньому.

Окрім того, частина 5 статті 266 КУпАП визначає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З огляду на вищевикладене, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суддя доходить до висновку, що посадова особа, яка складала протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, не дотрималась належним чином порядку проведення медичного огляду на стан сп`яніння та безпосередньо складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин (правопорушення) був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений законодавством, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення."

Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вищезазначених обставин, відповідно до вимог чинного законодавства України усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, оскільки його вина не підтверджується належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, що виключає можливість притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №337768) суддя зазначає наступне.

Згідно вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №628685 02.02.2024 о 10 год 33 хв водій ОСОБА_1 в смт Чутове по вул. Незалежності Полтавської області керував автомобілем ЗАЗ DAEWOO T 13110, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, як було зазначено вище, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також в передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Тобто, факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою складовою частиною зазначеного правопорушення.

Однак матеріали справи не містять належних, достовірних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за вищевказаних обставин і був зупинений працівниками поліції під час такого руху.

Наявний в матеріалах справи відеозапис, який би міг підтвердити факт керування останнім зазначеним т/з, таких даних не містить.

Водночас на відео фрагменті «10:31-10:32» зафіксовано лише рух службового автомобіля з середини салону, в той час як рух інших т/з в той час по автодорозі зафіксовано не було (мається лише зображення салону службового автомобіля зі сторони переднього пасажирського сидіння).

При цьому сам факт того, що на відео фрагменті «10:32» ОСОБА_1 вийшов з місця водія т/з, що стояв в нерухомому стані на дорозі вулиці населеного пункту, до працівників поліції не є беззаперечним доказом того, що він рухався на ньому у зазначений час.

Відтак встановлені у судовому засіданні у даній справі про адміністративне правопорушення усі обставини в їх сукупності дають підстави дійти висновку, що матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП та їх аргументація у цілому, являються сумнівними та неузгодженими між собою.

Інші докази, які підтверджували б скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах даної справи відсутні.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п.161, Series A заява № 25).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений законодавством, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення."

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, оскільки його вина не підтверджується належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, що виключає можливість притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 251, 252, 268, 279, 280, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по об`єднаній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.Є. Хоменко