ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/63/24

Номер провадження 3/495/61/2024

11 березня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

представника Шевченко Я. І.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС в Одеській області Державної податкової служба України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Румунії, посада: директор ТОВ «АрселорМіттал Пекеджінг Україна», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

03.01.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Головного управління ДПС в Одеській області Державної податкової служба України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №47/15-32-23-01 від 29.12.2023 Петреску Дору-Іона ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 163-1 із таким формулюванням: за результатами документальної позапланової перевірки ТОВ «АрселорМіттал Пекеджінг Україна», , встановлено, що Петреску Дору-Іона вчинив порушення п.п. 39.4.9 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-IV, зі змінами та доповненнями, в частині неподання додаткової інформації до документації з трансфертного ціноутворення, щодо контрольованих операцій, здійснених з контрактами-нерезидентами: АТ АрселорМіттал Пекеджінг Темиртау (Республіка Казахстан); АТ АрселорМіттал Флет Карбон С.А. (Люксембург); ArcelorMittal Spain Holding S.L. (Іспанія), ArcelorMittal S.A. (Люксембург) за 2020 звітний рік.

29.12.2023 заступник начальника відділу контрольованих операцій управління трансфертного ціноутворення ГУ ДПС в Одеській області відносно Петреску Дору-Іона склав протокол про адміністративне правопорушення №47/15-32-23-01 за ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 провину Петреску Дору-Іона заперечила, з протоколом не згодна та повідомила, що з актом про результати документальної позапланової невиїзної перевірки не товариство не погодилось; податкове повідомлення-рішення, прийнята на підставі висновків такого акту оскаржене у судовому порядку. Пояснила, що висновки про неподання на вимогу податкового органу додаткової інформації до документації з трансфертного ціноутворення, щодо контрольованих операцій, здійснених з контрактами-нерезидентами є безпідставними, оскільки письмової вимоги про надання відповідної додаткової інформації за місцезнаходженням ТОВ «АрселорМіттал Пекеджінг Україна» не надходило.

На підтвердженням вини правопорушника надано: протоколом про адміністративне правопорушення №47/15-32-23-01 від 29.12.2023; акт про результат документальної позапланової перевірки від 29.12.2023; акт про неявку до контролюючого органу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від 29.12.2023; акт про неможливість ознайомлення, підписання та отримання посадовою особою директором акту перевірки від 29.12.2023.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшла таких висновків.

Диспозицією частини першої статті 163-1 Кодексу передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Тобто частина перша статті 163-1 Кодексу є бланкетною нормою та відсилає до інших нормативно-правових актів, зокрема до законів України, якими передбачено подання аудиторських висновків.

Петреску Дору-Іона поставлено у провину саме неподання додаткової інформації до документації з трансфертного ціноутворення, щодо контрольованих операцій, здійснених з контрактами-нерезидентами за 2020 рік, тобто порушення п.п. 39.4.9 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право надіслати платнику податків запит з вимогою додатково подати протягом 30 календарних днів з дати його отримання інформацію відповідно до підпунктів 39.4.6 і 39.4.7 пункту 39.4 цієї статті та/або обґрунтування відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" у разі встановлення відповідних обставин (п.п. 39.4.9 п. 39.4 ст. 39 ПК України).

Доказів про надіслання платнику податків запиту з вимогою додатково подати протягом 30 календарних днів з дати його отримання інформації окрім перерахованих суду не надано. Представник у судовому засіданні заперечив обставини про тримання такого запиту за місцезнаходженням юридичної особи.

Вказані обставини також стали підставою для оскарження податкового повідомлення-рішення у судовому порядку (судовий розгляд триває).

Слід зазначити, що акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлений перевіркою порушень законодавства, є джерелом доказів, однак не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання.

Акт лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії. Він є лише документом, що фіксує певні обставини так, як їх бачить працівник податкового органу, який проводить перевірку.

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог частини другої статті 7 Кодексу, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності, а згідно до вимог статей 245, 280 Кодексу завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01.11.1996 за № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

При цьому, статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Згідно зі статтею 7 Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам статей 254-256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених податковим органом обставин, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

постановила:

провадження у справі № 495/63/24 (номер провадження 3/495/61/2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Ф. Волкова