КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/155/2024 Категорія: ст. 124 КУпАП
ЄУН: 759/1135/23 Суддя у І інстанції: Гончарук О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.

за участю:

захисника Фольцта І.Ю.

іншого учасника ДТП ОСОБА_1

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 13 березня 2023 року о 16.50 год., керуючи автомобілем «ЗАЗ 110307» держаний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Радунській, в м. Києві, на регульованому перехресті з вул. Градинською в м. Києві, в порушення п. 16.6 ПДР при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю «Мітсубісі» держаний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 вважає, що судом першої інстанції не перевірені обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди та дані, які мають значення для вирішення справи. Зокрема, не надано належної оцінки показанням наданих ним- ОСОБА_2 в судовому засіданні та недосліджений відеофайл самої ДТП, а також не надано належної оцінки експертному висновку, наданому суду, як доказ його невинуватості.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не дотримано вимоги ст. 245 КУпАП, не проаналізовано наявні у справі докази, а висновок про доведеність його винуватостіу порушенні п.16.6 ПДР України є необґрунтованим. Так, п. 16.6 ПДР передбачає, що, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. Проте, як наголошує апелянт, при здійсненні повороту він ( ОСОБА_2 ) чітко розумів, що жоден транспорт не рухається по зустрічній смузі руху, а був наявний транспорт, що повертав з третьої полоси руху ліворуч та з першої праворуч, а середня смуга руху була вільною. Автомобіля «Мітсубісі» під керуванням ОСОБА_1 не було у середній смузі руху. Цей автомобіль рухався всупереч твердженням ОСОБА_1 на великій швидкості у третій смузі руху і на виїзді на перехрестя на великий швидкості переїхав частково на середню смугу, огинаючи автомобілі, що повертали з третьої смуги ліворуч.

Апелянт наполягає, що автомобіль «Мітсубісі» не рухався у середній смузі, що підтверджується відео дорожньо-транспортної пригоди. Тобто, як наголошує ОСОБА_2 , водій автомобіля «Мітсубісі» порушив Правила дорожнього руху, рухався з швидкістю, що перевищує 50 км/год., та не здійснив дії, спрямовані на запобігання зіткнення з автомобілем під його ( ОСОБА_2 ) керуванням для уникнення ДТП, хоча мав таку можливість та повинен був це здійснити.

Крім того ОСОБА_2 вважає, що судом безпідставно не прийнято до уваги висновок експерта, відповідно до якого: з технічної точки зору дії водія автомобіля «3A3-110307» ОСОБА_2 були необхідною умовою, однак не перебували у причинному зв`язку з виникненням ДТП, і саме дії водія «Мітсубісі» перебували у причинному зв`язку з виникненням ДТП у зв`язку з невиконанням останнім п.п. 12.3,12.4 ПДР.

Отже, на переконання апелянта, сукупність досліджених доказів, наявних дорожніх знаків, розмітки, зафіксованих слідів, розташування транспортних засобів та наявних на них пошкоджень, а також пояснень учасниками дорожньо-транспортної пригоди дає підстави прийти висновку про те, що автомобіль «Мітсубісі», держаний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 рухався у третій смузі руху та при виїзді на перехрестя грубо порушив п. 12.4 та п. 12.3 Правил дорожнього руху.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 , підтримуючи доводи апеляційної скарги, пояснив, що 13 березня 2023 року о 16.50 год. керував транспортним засобом «ЗАЗ 110307» державний номерний знак НОМЕР_1 , намагався проїхати перехрестя на масиві Троєщина, яке є Т-образним, є там і спуски до гаражів. Він ( ОСОБА_2 ) рухався по вул. Радунській та мав намір повернути на вул. Градинську у м. Києві. Автомобіль під керування водія ОСОБА_1 рухався у зустрічному йому напрямку по вул. Бальзака. В кожному напрямку руху по три смуги руху. Оцінивши дорожню обстановку та наскільки проглядається дорога, а це дуже велика відстань, то він ( ОСОБА_2 ) не помітив, щоб йому на зустріч в правій лівій смузі рухався з явною перевищеною швидкістю автомобіль чорного кольору з увімкненими фарами. Саме перехрестя є регульованим, наявні світлофорні об`єкти. Як для його руху, то за дорожніми знаками, три стрілки показували рух прямо і тільки ліва спрямовувала на розворот. Коли під`їхав до перехрестя, то призупинився, не заперечуючи, що був наявний і рух зустрічного транспорту. При цьому у зустрічному напрямку руху була зайнята крайня ліва смуга, був легковий автомобіль, який мав намір розвертатися, за яким також був автомобіль з такими ж намірами. В середній смузі зустрічного руху рухався легковий автомобіль чорного кольору, який рухався з дозволеною швидкістю 40-45-50 км/год. У правій крайній зустрічній полосі рухався автомобіль сірого кольору «Сузуки» з увімкнутим сигналом повороту праворуч. Він ( ОСОБА_2 ) трохи призатримався, щоб переконатися, що автомобіль «Сузуки» дійсно буде повертати, а не з увімкненим сигналом повороту поїде прямо. Хотів обережно проїхати і, коли вже знаходився на середині смуги, яку потрібно було пересікти, маючи намір заїхати у крайній лівий ряд вул. Градинської, побачив, що «вилітає» автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . По відношенню до нього ( ОСОБА_2 ), коли він його побачив, то автомобіль ОСОБА_1 перебував у середній смузі зустрічного напрямку метрів за 50. Він ( ОСОБА_2 ) не збирався «проскакувати» перед цим автомобілем, їхав спокійно, а на перехресті призупинився. Вже згодом з відеозапису ним пригадалось, відновлюючи хронологію подій, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався з увімкнутими фарами у крайній лівій смузі руху, «топить» (дуже швидко) і, коли виїхав на перехрестя, яке є досить широким, через стоп-лінію змінив рядність, не включаючи сигнал правого повороту при перевлаштуванні. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 виїхав перед автомобілем, який рухався в середній смузі руху, а тому він ( ОСОБА_2 ) у своїх попередніх поясненнях вказував, що у середній смузі руху їхав на невеликий швидкості автомобіль, що дозволяло та не перешкоджало йому ( ОСОБА_2 ) зробити маневр розвороту. Проте, у письмових поясненнях він вказав, що з середньої смуги зустрічного руху з`явився автомобіль, який дуже швидко наближався до його ( ОСОБА_2 ) автомобіля, тобто, мова йшла про два різні автомобіля (один їхав повільно, інший з`явився перед першим зненацька і на великій швидкості). Він ( ОСОБА_2 ) вважав, що їхав безпечно, проте дорожньо-транспортна пригода все ж мала місце. Його ( ОСОБА_2 ) автомобіль отримав пошкодження правої передньої частини (фара, колесо), а автомобіль під керуванням ОСОБА_1 отримав пошкодження посередині автомобіля. Момент небезпеки у виді автомобіля «Мітсубісі» виявив у той час, як означений автомобіль пересікав стоп-лінію, тобто, за 32-33 м. до його автомобіля.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, вважає, що в даній дорожньо-транспортній пригоді наявна вина ОСОБА_2 . Він ( ОСОБА_1 ) за 300-400 метрів до перехрестя вулиць Радунської-Градинської рухався на автомобілі у третій смузі свого руху і метрів за 100 перелаштувався у середню смугу руху. Середня смуга руху для нього ( ОСОБА_1 ) була вільною, а тому він перестроївся у цю (другу) смугу руху метрів за 100 до перехрестя, перед ним ( ОСОБА_1 ) не було жодних автомобілів. Їхав він по головній дорозі на зелений сигнал світлофора. Вважає, що саме недотримання ОСОБА_2 вимог п. 16.6 ПДР призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди.

Автомобіль, який рухався перед його автомобілем, зменшував швидкість, щоб повернути праворуч. Перестроювався з третьої смуги у середню смугу, оскільки у лівій смузі руху стояли автомобілі для розвороту, чотири або п`ять автомобілів. Із-за цих автомобілів ОСОБА_2 його ( ОСОБА_1 ) і не бачив, як і не бачив він ( ОСОБА_1 ) автомобіль «ЗАЗ». Коли він ( ОСОБА_1 ) побачив автомобіль «ЗАЗ», то одразу почав гальмувати. Момент виникнення небезпеки у виді автомобіля «ЗАЗ» для нього стався за 10-12 м. до зіткнення.

Експерт ОСОБА_3 (свідоцтво Міністерства юстиції про присвоєння кваліфікації судового експерта-автотехніка по спеціальності 10.1 «Дослідження обставин та механізму ДТП»; свідоцтво Міністерства юстиції про присвоєння кваліфікації судового експерта-автотоварознавця по спеціальності 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу»), який склав висновок експерта № 017/23 від 24 квітня 2023 року за результатами проведення експертного автотехнічного дослідження обставин та механізму ДТП пояснив наступне, пояснив, що проводив дослідження, за результатом якого дійшов висновків, зазначених у експертному дослідженні, а саме: у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ЗАЗ-110307» ОСОБА_2 повинен був діяти згідно з вимогами п. 16.6. ПДР України; дії водія автомобіля «ЗАЗ-110307» ОСОБА_2 не відповідали технічним вимогам п. 16.6. ПДР з технічної точки зору і були необхідною умовою виникнення ДТП; у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з вимогами п. 12.4. та п. 12.3. ПДР України; встановити відповідність дій водія автомобіля «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_1 технічним вимогам п. 12.4. та п. 12.3. ПДР з технічної точки зору за наданими вихідними даними не вбачається за можливе; водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_1 за умови руху з максимально дозволеною у даній дорожній обстановці швидкістю 50 км/год. мав технічну можливість зупинити транспортний засіб шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху; з технічної точки зору дії водія автомобіля «ЗАЗ-110307» ОСОБА_2 були необхідною умовою, однак, не перебували у причинному зв`язку з виникненням ДТП; з технічної точки зору дії водія автомобіля «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_1 перебували у причинному зв`язку з виникненням ДТП: в частині невідповідності вимогам п. 12.3. ПДР за умови руху із швидкістю не більше 51.1 км/год.; в частині невідповідності вимогам п. 12.4. ПДР за умови руху із швидкістю більше ніж 51.1 км/год.

Причиною настання ДТП є та обставина, яка спричиняє виникнення аварійної ситуації, тобто, причиною ДТП є невідповідність дій когось з водіїв вимогам певного пункту ПДР. У даній досліджуваній ситуації очевидно видно, що дії водія автомобіля «ЗАЗ» не відповідали вимогам п. 16.6 ПДР (тобто, повертаючи ліворуч не надав перевагу у русі транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо). Водночас в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Мітсубісі» повинен був діяти відповідно до п.12.3 ПДР, тобто, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Щоб встановити, чи відповідали дії водія «Мітсубісі» умовам п. 12.3 ПДР, треба було мати так вихідні дані, як швидкість руху цього автомобіля. Експертним шляхом встановити швидкість руху неможливо, оскільки на схемі ДТП відсутня слідові інформація. Також і у поясненнях водіїв, як одного, так і іншого, не зазначено, з якою швидкістю рухався автомобіль «Мітсубісі». За таких умов експерт може зробити умовний висновок. Наприклад, при взятті умови: якби автомобіль «Мітсубісі» рухався з максимально дозволеною швидкістю у 50 км/год. у даній дорожній ситуації, то чи мав би він можливість зупинити свій транспортний засіб з моменту виникнення небезпеки для руху. Вихідні дані, зокрема, схема ДТП не дозволяла встановити, на якій відстані знаходився автомобіль «Мітсубісі» від місця зіткнення у момент виникнення небезпеки для його руху. І такі розрахунки наведені у дослідженій частині висновку, який має умовний характер, тобто, якщо автомобіль «Мітсубісі» рухався зі швидкістю менше 50 км/год., то він мав можливість шляхом застосування екстреного гальмування уникнути зіткнення (п. 12.3 ПДР), а якщо автомобіль «Мітсубісі» рухався зі швидкістю більше ніж 51 км/год., як розраховано у досліджуваній частині висновку, то у даному випадку у причинно-наслідковому зв`язку перебуває невідповідність дій водія п. 12.4 ПДР (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.). Якби у даній дорожньо-транспортній ситуації при швидкості руху менше 50 км/год. у водія автомобіля «Мітсубісі» не було можливості уникнути зіткнення, то за таких умов причиною виникнення ДТП були б дії водія автомобіля «ЗАЗ». Але оскільки розрахунки показують, що за умови руху зі швидкістю 50 км/год. водій автомобіля «Мітсубісі» мав можливість зупинити свій транспортний засіб до місця зіткнення, то тоді потрібно встановити швидкість руху, і вже надати категоричний висновок невідповідності дій водія автомобіля «Мітсубісі» пунктам ПДР, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Щодо спроможності пояснень водія автомобіля «Мітсубісі» в частині того, що перед перехрестям він перестроївся метрів за 100 і побачив автомобіль «ЗАЗ» на виїзді на перехрестя, тобто, майже перед настанням ДТП, на підставі відеозапису, досліджуваного за участю всіх учасників апеляційного розгляду, експерт пояснив, що, співставивши відеозапис, схему ДТП, видно, що автомобіль «ЗАЗ» призупинився на перехресті, автомобіль «Мітсубісі» проїжджає електроопору, від якої до місця ДТП було 33 м, автомобіль «ЗАЗ» починає свій рух, тобто, виїжджає на смугу зустрічного руху, саме у цей момент виникає небезпека для руху. Власне це і є тими вихідними даними, які дозволяють зробити розрахунки, що саме з цього моменту водій автомобіля «Мітсубісі» мав можливість побачити автомобіль «ЗАЗ», який починав свій рух. З відеозапису, слідує, що одномоментно у той час, як водій автомобіля «Мітсубісі» проїжджає електроопору, автомобіль «ЗАЗ» починає рух, пригальмовує. Встановити швидкість автомобіля «Мітсубісі» за відсутності слідової інформації на схемі ДТП точно не представляється за можливе. Як слідує з відеозапису, автомобілі, які стояли на розворот у лівій смузі руху, не заважали оглядовості водія ОСОБА_1 . Автомобіль «Мітсубісі», судячи з відеозапису, під`їжджаючи до перехрестя, рухався між двома смугами руху, між 2 та 3.

Крім того, з метою перевірки доводів ОСОБА_2 судом апеляційної інстанції у порядку ст. 273 КУпАП був залучений експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На виконання судового доручення директором вказаної експертної установи для участі у справі призначений головний судовий експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Галузінський О.М. (спеціалізація: 10.1 - «дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди»; 10.4 - «транспортно-трасологічні дослідження»), який, ознайомившись з матеріалами провадження та відеозаписом, вислухавши пояснення учасників ДТП ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , пояснив, що у даній ситуації висновок експерта ОСОБА_3 зроблений на підставі вихідних даних, які надала одна із сторін у справі ( ОСОБА_2 ), при цьому швидкість автомобілів не встановлювалась, оскільки це є прерогативою експерта-відеотехніка. При дослідженні, яке проводилось експертом ОСОБА_3 , за вихідні дані бралась допустима швидкість автомобіля «Мітсубісі» у 50 км/год., проте дійсна швидкість цього автомобіля невідома. Разом з тим, за наявності відеозапису швидкість автомобіля «Мітсубісі» можливо встановити шляхом проведення автотехнічної експертизи.

За тих обставин, які були досліджені в судовому засіданні, він погоджується з висновком експерта ОСОБА_3 в частині того, що водій автомобіля «Мітсубісі» при виникненні небезпеки за 33 м. повинен був вжити заходи та діяти відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху, тобто, не виключено, що він мав технічну можливість зупинитися до місця зіткнення. Судом першої інстанції не встановлено, на якій відстані для руху виникла небезпека для водія автомобіля «Мітсубісі» у виді автомобіля «ЗАЗ» під керуванням ОСОБА_2 . Для з`ясування цього питання, можливо, доцільно проведення слідчого експерименту.

При цьому, на уточнюючи питання експерта ОСОБА_4 , коли саме ОСОБА_1 побачив автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зазначив, що коли рухався до перехрестя, то бачив у русі автомобіль «ЗАЗ», який ще не повертав, і ОСОБА_1 його бачив, а коли під`їжджав до перехрестя, то інші автомобілі стояли у лівій смузі руху на розворот, то він вже його не бачив автомобіль «ЗАЗ».

Після чергового перегляду відеозапису експерти одноголосно зазначили, що автомобілі, які стояли у лівій смузі руху на розворот, не перешкоджали оглядовості для водія ОСОБА_1 , а саме бачити автомобіль «ЗАЗ». Пояснення ОСОБА_1 про те, що він побачив автомобіль «ЗАЗ» за метрів 10-12 (з його слів), експерти вважають неспроможними.

Підсумовуючи, експерт ОСОБА_4 , позицію якого підтримав експерт ОСОБА_3 , зазначив, що лише експерт-відеотехнік може встановити швидкість автомобіля «Мітсубісі» за досліджуваних обставин, у тому числі і відповісти на питання, чи міг водій ОСОБА_1 з швидкістю, якою він їхав (50 км/год.), уникнути ДТП.

Вислухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , експертів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши відеозапис та матеріали судового провадження, з огляду на обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, з метою об`єктивного вирішення справи, забезпечення прав та обов`язків учасників дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, дослідження за обставин даної дорожньо-транспортної пригоди експертом ОСОБА_3 зроблено в альтернативній формі, оскільки були відсутні відомості про швидкість руху автомобіля «Мітсубісі», а встановлення його швидкості руху експертним шляхом не вбачалось за можливе через брак слідової інформації на схемі ДТП, тобто, без урахування всіх вихідних даних, на усунення протиріч, що виникли при дослідженні доказів щодо обставин та механізму ДТП, постановою апеляційного суду від 10 липня 2023 року у справі призначена судова автотехнічна експертиза із залученням експерта-відеотехніка, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, витрати за проведення якої покладені на ОСОБА_5 , за згодою на це останнього.

Судовим експертом відділу транспортно-технічних досліджень лабораторії інженерно-транспортних досліджень ДНДЕКЦ ВМС Бублясь О.В., який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертними спеціальностями 10.1 «дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» (свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта № 18472, видане ЕКК МВС від 16 травня 2022 року) та 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» (свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта № 18297, видане ЕКК МВС від 28 вересня 2021 року), стаж експертної роботи з 2021 року; завідувачем відділу автотехнічних досліджень лабораторії інженерно-транспортних та товарознавчих досліджень ДНДЕКЦ МВС Охрименком К.О., який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертизи за експертними спеціальностями 10.1 «дослідження обставин і механізму дорожньо-транпортних пригод» (свідоцтво № 10295, видане ЕКК МВС 26 жовтня 2010 року, кваліфікацію судового експерта підтверджено рішенням ЕКК МВС від 13 жовтня 2020 року № 2171), 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» (свідоцтво № 10300, видане ЕКК МВС 27 жовтня 2010 року, кваліфікацію судового експерта підтверджено рішенням ЕКК МВС від 13 жовтня 2020 року № 2171), 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» (свідоцтво № 12701, видане ЕКК МВС 1 квітня 2014 року, кваліфікацію судового експерта підтверджено рішенням ЕКК МВС від 16 жовтня 2019 року № 2032), 6.1 «Дослідження фото збережень та технічних засобів їх виготовлення» (свідоцтво № 13685, видане ЕКК МВС 21 квітня 2015 року, кваліфікацію судового експерта підтверджено рішенням ЕКК МВС від 3 грудня 2020 року № 2220), 10.16 «Дорожньо-технічні дослідження» (свідоцтво № 17979, видане ЕКК МВС 9 грудня 2020 року, кваліфікацію судового експерта підтверджено рішенням ЕКК МВС від 29 червня 2022 року № 2539), стаж експертної роботи з 2009 року, складений висновок експерта № СЕ-19-23/58519-ІТ від 17 січня 2024 року за матеріалами про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 № 754/3725/23 (провадження № 33/824/2716/2023).

За висновком експертів:

1. Швидкість руху автомобіля MitsubishiOutlander (номерний знак НОМЕР_3 ) під керуванням водія ОСОБА_1 , у момент виникнення небезпеки для руху, становила 103,6... 114,6 км/год.;

2. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля Mitsubishi Outlander (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху;

3. У діях водія автомобіля Mitsubishi Outlander (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 , за описаних у дослідницькій частині умов, вбачаються невідповідності технічним вимогам п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху;

4. У діях водія автомобіля Mitsubishi Outlander (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 , за описаних у дослідницькій частині умов, вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди;

5. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля ЗАЗ-110307 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху;

6. У діях водія автомобіля ЗАЗ-110307 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 вбачаються невідповідності технічним вимогам п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху;

7. У діях водія автомобіля ЗАЗ-110307 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

За відсутності підстав для сумнівів у правильності наведених висновків, з урахуванням того, що дослідження проведено компетентними експертами за відповідним фахом, на підставі сукупності всіх фактичних обставин, суд апеляційної інстанції висновок судових експертів Бублясь О.В. та ОСОБА_6 № СЕ-19-23/58519-ІТ від 17 січня 2024 року визнає належним та допустимим доказом у справі.

Після дослідження висновку експертів № СЕ-19-23/58519-ІТ від 17 січня 2024 року ОСОБА_2 вважав, що у даній дорожньо-транспортній пригоді наявна вина обох водіїв, як його, так і ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 вважав, що саме дії водія ОСОБА_2 призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди.

Суд апеляційної інстанції, з огляду на наявні у справі докази, проаналізувавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , а також експертів, висновок експертів Бубляся О.В., Охрименка К.О. № СЕ-19-23/58519-ІТ від 17 січня 2024 року та матеріали судового провадження, з огляду на встановлені обставини, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення ним п. 16.6 Правил дорожнього руху, якими регламентовано, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку або повертають праворуч.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та визнання винуватим у порушенні п. 16.6 ПДР, спростовуються як матеріалами справи, так і висновком комплексної судової інженерно-транспортної експертизи від 17 січня 2024 року № СЕ-19-23/58519-ІТ, яка загалом не суперечить висновку експерта ОСОБА_3 за № 017/23 від 24 квітня 2023 року, дослідження якого було ініційоване ОСОБА_2 .

Доводи ОСОБА_2 , наведені ним в апеляційній скарзі та підтримані у суді апеляційної інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, автомобіль якого рухався на великій швидкості у третій смузі руху і на виїзді на перехрестя на великий швидкості переїхав частково на середню смугу, огинаючи автомобілі, що повертали з третьої смуги ліворуч, та, на його переконання, дії якого перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками, заслуговують на увагу, враховуючи і висновки комплексної судової інженерно-транспортної експертизи від 17 січня 2024 року № СЕ-19-23/58519-ІТ, відповідно до п. 4 якої у діях водія автомобіля Mitsubishi Outlander (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 , за описаних у дослідницькій частині умов, вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим,за правилами КУпАП розгляд справи здійснюється тільки стосовно особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

З наявних матеріалів встановлено та не заперечується учасниками судового провадження, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за досліджуваних подій працівниками поліції не складався.

Отже, за встановлених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення ОСОБА_2 вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, а відтак і про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення, як те регламентують положення ст.ст. 23, 33 КУпАП, з дотримання строків його накладення.

Таким чином, перевіривши усі доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що судове рішення постановлено з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 253, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 до задоволення не підлягає.

Окрім того, під час апеляційного розгляду у справі була призначена судова автотехнічна експертиза, проведення якої було доручено Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України за рахунок коштів ОСОБА_2 за згодою на це останнього.

Державою були понесені витрати, що підтверджується довідкою про витрати на проведення судової експертизи від 17 січня 2024 року № СЕ-19-23/58519-ІТ, проведеної у справі про адміністративне правопорушення № 754/3725/23, згідно якої ціна за проведення експертизи складає 9466 гривень (ас. 104).

Розрахунок даних витрат здійснено на підставі Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 710 від 1 липня 1996 року, зі змінами відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 1 грудня 2023 року.

Відповідно до п. 12 цієї Інструкції, вартість проведення експертиз, що призначаються у кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення, та досліджень за матеріалами кримінальних проваджень, що призначаються органами досудового розслідування, прокуратури та суду, визначається відповідно до нормативної вартості однієї експертогодини у державних спеціалізованих установах судової експертизи, що становить 378,64 гривні, та з урахуванням фактичного витраченого часу на проведення судової експертизи.

На проведення судової експертизи витрачено 25 експертогодин, вартість 1 експертогодини, без ПДВ, складає 378,64 гривні, витрати на проведення експертизи складають у сумі 9466,0 гривень, що документально підтверджено довідкою Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, а тому витрати на проведення судової експертизи у сумі 9466,0 гривень підлягають стягненню з ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави витрати, пов`язані з проведенням Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України (м. Київ, вул. Богомольця, 10) судової автотехнічної експертизи № СЕ-19-23/58519-ІТ від 17 січня 2024 року у розмірі 9466 (дев`ять тисяч чотириста шістсот шістдесят) гривень за наступними реквізитами: р/р UA 0026007 «Інші надходження»; Одержувач: УДКСУ у Печерському районі міста Києва, ; Банк одержувача: ГУ ДКСУ у місті Києві, код банку 820019.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А.Васильєва