ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/606/23 Номер провадження 33/814/293/24Головуючий у 1-й інстанції Шарова-Айдаєва О. О. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А., при секретарі Буйновій О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Петрушанко Ольги Дмитрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

не працюючого

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Як вбачається з постанови, 17 квітня 2023 року о 00 год 49 хв. в с. Соколова Балка по пров. Спортивний 1А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем HYUNDAI TERRACAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6810, результат 0,98 проміле, тест № 888. Водій від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі авто тверезому водієві. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погодившись з даним судовим рішенням, адвокат Петрушанко О. Д., яка діє в інтересах ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. Просить скасувати

постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1

ст. 247 КупАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги клопотання особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про перенесення дати розгляду справи, у зв`язку з перебуванням його на службі у військовій частині НОМЕР_2 та розглянув справу за його відсутності. Вказує на відсутність у працівників поліції законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Зазначає, що матеріали справи не містять доказів порушення водієм правил дорожнього руху. Вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням норм чинного законодавства. Зокрема, вказує на те, що під час огляду водія на стан алкогольного сп`яніння не були залучені свідки. Зазначає, що ОСОБА_1 не було надано примірник протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутнє направлення водія до медичного закладу з метою огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що долучений до матеріалів справи диск з матеріалами відеофіксації не може бути належним доказом по справі, оскільки на ньому не зафіксовано момент зупинки водія, момент огляду на стан алкогольного сп`яніння та момент складання протоколу про адміністративне правопорушення. Зауважує, що результат продуття ОСОБА_1 приладу Alcotest Drager, який склав 0,98 проміле, не є допустимим доказом, оскільки працівниками поліції не долучено сертифікат відповідності газоаналізатора з допомогою якого проводився огляд водія на місці зупинки транспортного засобу та свідоцтво про його повірку. Крім цього, вказує на розбіжності в температурі повітря під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння між температурою, зазначеною на роздруківці з приладу Alcotest Drager (+14) та температурою із даних архіву погоди (+8,+9).

Також апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2023 року.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на оскарження зазначає, що ні вона, ні ОСОБА_1 не були присутні у судовому засіданні 26.10.2023 року. Копію оскаржуваної постанови отримала 06 листопада 2023 року.

Приписами ч. 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що розгляд справи судом першої інстанції відбувався за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Дані про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови в матеріалах справи відсутні. Його представник - адвокат Петрушанко О.Д. також не була присутня під час розгляду справи судом першої інстанції, копію постанови отримала 06.11.2023 р. (а.с.56)

Враховуючи зазначені обставини, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Петрушанко О.Д., дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 квітня 2023 року о 00 год 49 хв. в с. Соколова Балка по пров. Спортивний 1А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем HYUNDAI TERRACAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6810, результат 0,98 проміле. Тест № 888. Водій від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі авто тверезому водієві. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП. Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме: - протоколом серії ААБ № 007194 про адміністративне правопорушення від 17 квітня 2023 року, який містить підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та де зазначено, що з порушенням він згоден (а.с. 4), - роздруківкою з технічного приладу DRAGER Alcotest 6810, тест № 888, з якої вбачається, що результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,98 проміле (а.с. 5), - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому результат огляду на стан сп`яніння зазначений як 0,98 проміле, і в якому вказано, що ОСОБА_1 згоден із результатами огляду (наявний підпис) (а.с. 6), - рапортом поліцейського СРПП СПД ВП № 3 ГУНП в Полтавській області сержанта поліції Олександра Дейнеки (а.с. 7), - відеозаписами з нагрудних камер поліцейських № 113030404/44, №12, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 9). З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, з огляду на наступне.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2.9(а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

Твердження апелянта про відсутність у працівників поліції законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є безпідставними та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Так, відеозаписом події зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , після чого водія повідомлено, що підставою його зупинки є перевірка документів осіб, що рухаються під час дії комендантської години.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції були застосовані технічні засоби відеозапису, у зв`язку з чим свідки не залучались. Тому посилання апелянта на відсутність свідків під час огляду є безпідставними.

Також хибними є твердження скаржника про те, що ОСОБА_1 не було надано примірник протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки даний факт спростовується відеозаписом події, з якого вбачається що ОСОБА_1 вручений примірник протоколу про адміністративне правопорушення. Також факт отримання протоколу підтверджується підписом ОСОБА_1 , який міститься в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні) (а.с.1).

Посилання скаржника на відсутність в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, суд не бере до уваги виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечував, щодо огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з результатами огляду погодився. Від направлення для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я відмовився.

Доводи апелянта про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не може бути допустимим доказом по справі, оскільки на ньому не зафіксовано момент зупинки водія, момент огляду на стан алкогольного сп`яніння та момент складання протоколу про адміністративне правопорушення також є хибними та повністю спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора з транспортного засобу працівників поліції.

На відео чітко зафіксовано, як працівники патрульної поліції зупинили транспортний засіб HYUNDAI TERRACAN, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування у водія виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому

запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я. Водій погодився пройти огляд на місці зупинки, із застосуванням приладу DRAGER Alcotest 6810, тест № 888. Після чого працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат Петрушанко О.Д. зауважує, що результат продуття ОСОБА_1 приладу Alcotest Drager, який склав 0,98 проміле, не є допустимим доказом, оскільки працівниками поліції не долучено сертифікат відповідності газоаналізатора з допомогою якого проводився огляд водія на місці зупинки транспортного засобу та свідоцтво про його повірку. Крім цього, вказує на розбіжності в температурі повітря під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння між температурою, зазначеною на роздруківці з приладу Alcotest Drager (+14) та температурою із даних архіву погоди (+8,+9).

Разом з тим скаржником не надано доказів такої розбіжності та обґрунтування того, яким чином відповідна розбіжність могла вплинути на результати огляду.

Доводи апелянта про ненадання сертифікату відповідності приладу, за допомогою якого проходив огляд ОСОБА_1 та свідоцтва про повірку, суд не бере до уваги. Зазначені обставини самі по собі не спростовують факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та не звільняють від встановленої законом відповідальності.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в апеляційній скарзі не зазначено.

Також, суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Петрушанко О.Д. про необхідність закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з тим, що на день скоєння правопорушення ОСОБА_1 перебував на військовій службі та протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженими на те особами.

Так, за змістом ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

В даному випадку, під час порушення ПДР України, ОСОБА_1 керував легковим автомобілем HYUNDAI TERRACAN, який належить фізичній особі, а не є транспортним засобом Збройних Сил України. При цьому, останній не надав суду будь-яких доказів того, що під час керування автомобілем виконував обов`язки військової служби, тому має нести відповідальність на загальних підставах, тобто у відповідності до норм ч.1 ст. 130 КУпАП.

За вказаних обставин працівниками поліції як уповноваженими особами правомірно складено відносно водія ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та його вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення, доведена наданими суду доказами в їх сукупності

За вказаних обставин апеляційну скаргу адвоката Петрушанко Ольги Дмитрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2023 року залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 293, 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Петрушанко Ольги Дмитрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Петрушанко Ольги Дмитрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2023 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Гальонкін