27.02.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/154/24
Провадження № 3/533/145/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року Суддя Козельщинського районного суду

Полтавської області - Оксенюк М.М.

розглянувши матеріал, який надійшов з СПД № 1 ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючого, інвалід 3 групи, номер картки платника податків судом не встановлено, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В

06.02.2024 близько 13 години 30 хвилин громадянин ОСОБА_1 ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуваючи в Бреусівському ліцеї, що розташований в селі Бреусівка Кременчуцького району Полтавської області, виражався нецензурною лайкою на адресу вчителя ОСОБА_3 , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Главою 21 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться без участь громадянина ОСОБА_1 , оскільки судом вживалися заходи для належного повідомлення останнього про дату, час та місце розгляду справи, неявка останнього в судове засідання не є підставою для відкладення розгляду справи.

Суддя, дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, установив наступне.

Ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини встановлено ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 150,180 Сімейного кодексу України.

Ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року за № 789 встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН).

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 Сімейного Кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 373277 від 06.02.2024, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.02.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_4 ..

Отже, враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки останній ухилялився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дитини.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь його вини, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 потрібно піддати адміністративному стягненню у виді попередження, оскільки дане стягнення повністю досягне мети його застосування.

Разом з тим, суддя не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, такого як штраф, навіть в мінімальному розмірі, оскільки це буде надмірним тягарем для ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 184, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн.

Реквізити сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку (МФО) 899998, рахунок отримувача (IBAN) UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір».

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів шляхом подання скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд з дня винесення постанови, особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова надрукована суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом

Суддя М. М. Оксенюк