Єдиний унікальний номер 725/1215/24
Номер провадження 3/725/497/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Федіна А.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 09.02.2024 року о 00 год. 26 хв. в м.Чернівці по вул.Буковинській, 39 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ауді д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку за допомогою Drager Alcotest 6820, результат позитивний - 1,22 %.

Отже, згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 2.9а) ПДР України та такі його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_1 в його інтересах діяв захисник, який також не з`явився в судове засідання натомість направи до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі, в якому посилався на наступні обставини.

Так, вказував на те, що обставини відображені у протоколі не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 алкоголь не вживав та показники газоаналізатора не визнавав, вказував працівникам поліції, що приймає ліки до яких мін бути чутливим прилад Drager Alcotest. Зокрема, ОСОБА_1 був мобілізований до ЗСУ в травні 2022 року та є учасником бойових дій, брав безпосередню участь в бойових діях та 21.06.2022 року в ході виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Врубівка Луганської області потрапив у полон, де зазнав фізичного та психологічного насилля, катувань. 04.02.2023 року він був звільнений з полону відповідно до Порядку здійснення передачі військовополонених ворогів державі-агресору та звільнення оборонців України. Після обміну лікувався в Медичному центрі «Нові Санжари» Національної гвардії України, а 12.06.2023 року був госпіталізований з діагнозом «Посттравматичний стресовий розлад зі стійкими різко вираженими хворобливими проявами у вигляді емоційно-вольової нестійкості та стійкої інсомнії» на стаціонарне лікування. Так, порушення мови та тремтіння пальців рук, які були помилково розцінені поліцейськими як ознаки алкогольного сп`яніння, є виявом та наслідком подій, які пережив ОСОБА_1 в полоні, а також ознаками встановленого діагнозу. Про вказані обставини ОСОБА_2 повідомляв працівників поліції.

Також, звертав увагу на те, що ОСОБА_1 було призначене симптоматичне лікування медичними препаратами, зокрема «Пумпан» згідно інструкції для медичного застосування якого вказано, що цей препарат являє собою розчин діючих речовин у 45% етиловому спирті, а способом застосування, рекомендованим «Інструкцією», є тривале тримання препарату в порожнині рота перед проковтуванням (для запобігання руйнування діючих речовин препарату ферментними системами печінки). Вказував про недостовірність визначення концентрації етилового спирту у видихуваному повітрі за допомогою рекомендованої дози препарату «Пумпан», шляхом тримання препарату в роті, з подальшим його ковтанням, оскільки у такому випадку, покази газоаналізатора щодо наявності алкоголю у видихуваному повітрі можуть бути спотвореними чи завищеними за рахунок виділення у видихуване повітря залишкового алкоголю, попередньо накопиченого слизовою оболонкою ротової порожнини та ротоглотки. На думку комісії експертів, такий ефект може спостерігатися на протязі певного проміжку часу, на протязі якого результати проведення тесту на наявність алкоголю у видихальному повітрі тестованої людини будуть недостовірними. Про вказані обставини вже неодноразово зазначали суди різних інстанцій у різних судових рішеннях.

Також, у своїх запереченнях захисник звертав увагу на процесуальні порушення допущені працівниками поліції про документуванні правопорушення, зокрема відео не було безперервним, пройти огляд у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не було запропоновано.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи дані щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, наявність письмового клопотання з поясненнями заявника, дана справа може бути розглянута без його участі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до вимог п. 2.5, пп. в) п. 2.9 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною першою ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, законодавець зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2,3, 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

У відповідності до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання вимог ст. 266 КУпАП при документуванні вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції застосовано технічні засоби відеозапису та відповідні відеозаписи на які містяться посилання в протоколі про адміністративне правопорушення, долучено до матеріалі в справи.

Згідно п. 2,3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6820 та за результатами такого огляду цифровий показник приладу був 1,22% що підтверджується відповідною роздруківкою з технічного приладу та актом огляду.

У зв`язку з чим, суд бере до уваги Конвенцію про дорожній рух від 08 листопада 1968 року ратифіковану 25.04.1974 року Україною в складі СРСР. Згідно національного законодавства даний нормативний акт є невід`ємною частиною законодавства країни, яка ратифікувала таку Конвенцію (міжнародний договір). При цьому норми міжнародного договору є пріоритетними по відношенню до норм законодавства України.

Відповідно до п. 6 ст. 8 Конвенції в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у видихуваному повітрі, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Таким чином, огляд був проведений шляхом аналізу вмісту парів етанолу в повітрі, що видихається, при цьому ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, та суд враховує долучені до матеріалів справи докази щодо лікарських призначень ОСОБА_1 , встановлений йому діагноз «Посттравматичний стресовий розлад зі стійкими різко вираженими хворобливими проявами у вигляді емоційно-вольової нестійкості та стійкої інсомнії», що могло викликати помилкове враження про перебування останнього у стані сп`яніння, а також вплинути на показники газоаналізатора.

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Таким чином, судом обґрунтовано ставиться під сумнів проведений огляд на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював згоди із результатом огляду.

Пунктами 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Пунктом 7 вказаного Порядку передбачено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Таким чином, направлення водія до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду здійснюється у разі його відмови від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловленої незгоди з результатами тесту проведеного на місці зупинки, натомість ОСОБА_1 не був направлений для проходження огляду в заклад охорони здоров`я.

Так, надаючи оцінку акту огляду з використанням спеціальних технічних засобів та чеку в сукупності з іншими зібраними у справі доказами, суд також враховує висновки Європейського суду з прав людини у постанові по справі «Хан проти Сполученого Королівства», відповідно до якої у вирішенні питання про справедливий судовий розгляд застосовується концепція «плодів отруєного дерева», тобто оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Тим не менше ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому і якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то і отримані у неналежний спосіб докази можуть бути прийнятними.

Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що процедура огляду водія на стан сп`яніння була дотримана, а також з урахуванням принципу роботу газоаналізатора, який вимірює вмісту парів етанолу в повітрі, що видихається та дати його останньої повірки, долучений до матеріалів справи акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ставиться під розумний сумнів, а тому не береться до уваги як допустимий доказ вини ОСОБА_2 .

Таким чином, суд ставить під сумнів обставини, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинуваченого у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Наведені вище обставини виключають наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 9, 247, 251, 252, 268, 283-285, 294, 130 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна