Дата документу 16.01.2024
Провадження № 3/334/174/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М., розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення № 64185091/9 від 17.11.2023 року, відповідно до якого встановлено, що боржник аліменти сплачує, проте має заборгованість по аліментам, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що на цей час ОСОБА_1 офіційно працевлаштований та постійно сплачує аліменти. Це можна побачити у розрахунку заборгованості по аліментам, яку надав виконавець. Така сума заборгованості утворилася через те, що виконавчий лист був виданий у 2007 році, а пред`явлений до виконання у 2021 році. За весь період ОСОБА_1 передав гроші на утримання дитини у добровільному порядку особисто стягувачу. Просив закрити провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши у сукупності всі докази у справі, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновків про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із таким.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Так, протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування (ст.251 КУпАП), у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже, саме в ст. 256 КУпАП надається перелік тих даних, що обов`язково повинні бути відображені в протоколі для того, щоб він мав відповідну юридичну силу і щоб його неможливо було заперечувати.

Однак, даний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме: не зазначена частина статті 183-1 КпАП України за якою складений протокол, відсутній підпис та пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Особі не роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, під час складання протоколу. Про обізнаність з вищевказаним порушником не поставлено у протоколі свій підпис, відсутні відомості щодо відмови поставити підпис, відсутні відомості щодо понятих, які б підтвердили факт відмови від підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Суд зберігає неупередженість і не може вийти за рамки пред`явленого обвинувачення (протоколу), і так само самостійно знаходити нові обставини та підстави для засудження особи, займаючи тим самим обвинувальну позицію у справі.

Таким чином, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, в зв`язку із чим не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 183-1, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП - за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.М. Гнатюк