ПОСТАНОВА

Іменем України

02.05.2024 Справа №607/9465/24 Провадження №3/607/4320/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

29.04.2024 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 224667 від 13.09.2023 зазначено, що 23.04.2024 приблизно о 19 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлював словесні образи, забрав особисті документи, такі як: технічний паспорт на автомобіль, водійське посвідчення та п`ять кредитних карток.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.03.2024 ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі 170 грн.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні 02.05.2024 ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винуватим себе у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Зазначив, що на даний час у нього з колишньою дружиною існує спір про поділ спільного майна. Пояснив, що у зв`язку із тим, що дружина викрала його договір про купівлю майна, він взяв її сумку для того, щоб перевірити, чи такий наявний у її сумці. Також зазначив, що словесних образ, в тому числі нецензурних слів на адресу колишньої дружини не висловлював, документи та банківські картки не забирав. Не заперечував, що зміст його висловлювань під час словесної суперечки міг образити потерпілу.

У судовому засіданні 02.05.2024 потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що під час конфлікту, ініціатором якого був ОСОБА_1 , останній виражався на її адресу нецензурними словами та ображав, зазначаючи, що вона погана мати та дружина. Вказала, що колишній чоловік викрав у неї сумку із документами та банківськими картами, про що їй повідомила донька. На її думку, економічне насильство мало місце у даній ситуації, оскільки у той момент, коли ОСОБА_1 забрав її сумку, вона не знала, чи поверне він їй документи, та вважала, що залишиться без засобів для існування.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі за текстом Закон) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 вказаного закону визначено, що економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних вище порушень.

Так, суд встановив, що 23.04.2024 приблизно о 19 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлював словесні образи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- рапортом ЄО № 12838 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 23.04.2024, зміст якого відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, а також письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23.04.2024, у яких остання зазначала, що чоловік її ображав та виражався в її сторону нецензурною лайкою;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 331771 від 23.04.2024, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 встановлено заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 ;

- формою оцінки ризиків домашнього насильства від 23.04.2024, зі змісту якої вбачається, що поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено високий рівень небезпеки вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 ;

- постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.03.2024, якою ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі 170 грн.

Крім цього, обставини, встановлені у судовому засіданні, узгоджуються з даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 224667 від 23.04.2024, в якому процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення. При цьому такий протокол складений із дотриманням вимог КУпАП, містить всі необхідні реквізити, підписаний особою, яка склала протокол, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо вчинення ОСОБА_1 насильства економічного характеру суд зазначає, що докази на підтвердження указаних обставин суду не надані та даний факт не доведений дослідженими у судовому засіданні доказами. Зокрема, відібрання на невеликий проміжок часу у потерпілої сумки з боку ОСОБА_1 мало на меті дослідження змісту такої сумки та виявлення зниклого договору. Той факт, що у сумці випадково виявились документи та кредитні картки потерпілої, не підтверджує наявність умислу ОСОБА_1 саме на позбавлення колишньої дружини засобів для існування та можливості взагалі користуватися належними їй документами.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: а саме: вчинення домашнього насильства психологічного характеру, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру (словесні образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 не працює, раніше притягувався до адміністративної відповідальності.

Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

З урахуванням викладеного суд доходить переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 27, 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 245, 251-252, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська