Справа № 299/8111/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
19.04.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою його захисника адвоката Щербань А.С. на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.12.2023,
Постановою судді Виноградівського районного суду від 04.12.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади , вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.
В оскарженій постанові судді від 04.12.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
05.11.2023 о 07 годині 15 хвилин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 92 прикордонного знаку (територія Вилоцької територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) на відстані близько 40 метрів від лінії державного кордон України в межах прикордонної смуги виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 спільно з іншою особою під час спроби незаконного перетинання державного кордону з України в Угорщину поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон у складі групи осіб. Своїми діями громадянин України ОСОБА_1 порушив вимоги cт. 9, 12 Закону України "Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 cт. 204-1 КУпАП, а саме: спробу незаконного перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб.
В апеляційній скарзі захисник Щербань А.С. просить зазначену вище постанову судді від 04.12.2023 скасувати, а провадження у даній справі закрити.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення по даній справі лише наведено диспозицію ст. 204-1 КУпАП, це весь опис протиправних дій ОСОБА_2 , що не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
Жодних фото-, відео- доказів, які б підтверджували факт спроби незаконного перетину державного кордону ОСОБА_1 до матеріалів справи не додано. Схеми правопорушення, на якій були б зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, чи інших беззаперечних доказів, які б вказували, що дійсно ОСОБА_1 був затриманий за 40 м від державного кордону та мав на меті перетнути його не надано.
Апелянт вказує, що в поясненнях, наданих до Виноградівського районного суду Закарпатської області, було акцентовано, що в Протоколі про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 149963 від 06 листопада 2023 року зазначено, що громадянин ОСОБА_3 потребує послуги захисника. В Протоколі про адміністративне затримання від 05 листопада 2023 року також зазначено, що ОСОБА_3 потребує захисника Також Протоколі затримання власноручно зазначено ОСОБА_1 : «Мені не дозволили скинути фото протоколу про адміністративне затримання. Чим порушили моє право на отримання юридичної допомоги». Таким чином, зважаючи на наведені вище обставини, аргументи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо порушення його права на захист, що передбачене ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП відповідають матеріалам справи, а не суперечать їм.
Захисник і в письмових поясненнях, і в судовому засіданні наголошувала, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, де саме було затримано ОСОБА_1 , скільки метрів від лінії державного кордону, сам ОСОБА_1 не знав де саме знаходиться державний кордон. ОСОБА_1 , мав гарантоване ст.33 Конституцією України право перебувати на території Закарпатської області.
ОСОБА_4 зазначає, що ОСОБА_1 приїхав в Закарпатську область аби забрати у знайомого ключі від квартири, які помилково забрала з собою його дівчина - ОСОБА_5 , яка напередодні виїхала за кордон. В день, коли ОСОБА_1 було затримано він саме мав зустрітись та забрати ключі. За компанію з ним поїхав його товариш, вони декілька днів гостювали у родичів, які тимчасово зупинили на Закарпатті у м Ужгород. Доказом того, що ОСОБА_5 перебуває у відносинах (є дівчиною) ОСОБА_1 є спільні фото, доказом виїзду ОСОБА_5 за кордон 28.10.2023р. є копія її паспорту громадянина України для виїзду за кордон.
З Протоколу про адміністративне затримання від 05 листопада 2023 року видно, що ОСОБА_1 був затриманий о 07:15 05.11.2023р., однак, сам протокол був складений та наданий ОСОБА_1 для підпису лише ввечері 05.11.2023р. о 21:34. Також в Протоколі про адміністративне затримання від 05 листопада 2023 року зазначено, що строк адміністративного затримання щодо ОСОБА_6 - до 3-х діб з метою з`ясування обставин правопорушення. Як видно з Протоколу про адміністративне затримання, ОСОБА_1 був затриманий о 07:15 05.11.2023р. та звільнений о 11:55 06.11.2023р., тобто строк затримання тривав більше ніж добу.
В судові засідання в апеляційній інстанції, призначені на 05.04.2024, 19.04.2024 ОСОБА_1 та його захисник Щербань А.С. не з`явилися. Про час та місце слухання повідомлялися належним чином. Від ОСОБА_4 надійшло клопотання від 18.04.2024 про розгляд справи без її участі та ОСОБА_1 , вимоги апеляційної скарги підтримують та просять закрити провадження у справі.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.
Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно із положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Статтею 204-1 КУпАП встановлена відповідальність за незаконне перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів.
Згідно ст.9 Закону України Про Державний кордон України перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.
Згідно п.6 ч.1 ст.8 Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, як встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 149963 від 06.11.2023 (а.с.3);
- протоколом про адміністративне затримання від 05.11.2023 (а.с.1);
- протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 05.11.2023 (а.с.2);
- рапортом молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_7 (а.с.4).
Апеляційний суд вважає, що місцевим судом дотримані вимоги ст.ст. 251,252,280 КУпАП при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення с ЗхРУ № 149963 від 06.11.2023 ОСОБА_1 05.11.2023 о 07 годині 15 хвилин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 92 прикордонного знаку (територія Вилоцької територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) на відстані близько 40 метрів від лінії державного кордон України в межах прикордонної смуги виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 спільно з іншою особою під час спроби незаконного перетинання державного кордону з України в Угорщину поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон у складі групи осіб. Своїми діями громадянин України ОСОБА_1 порушив вимоги cт. 9, 12 Закону України "Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 cт. 204-1 КУпАП, а саме: спробу незаконного перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб (а.с.3).
Апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_1 зі змістом протоколу ознайомлений на зрозумілій йому мові, скарг, заперечень не подано, що підтверджується його особистим підписом. Роз`яснено йому права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, в тому числі право на захист, яким ОСОБА_1 виявив бажання скористатись. Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився (а.с.3).
Апеляційний суд констатує, що зміст протоколу відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки, як слідує з його змісту, в ньому наявні всі необхідні відомості, які передбачені вказаною нормою.
Крім того, апеляційним судом враховано, що ОСОБА_1 виявив бажання мати особистого захисника та вказав, що йому не дозволили скинути фото протоколу про адміністративне затримання, чим порушеного його право на отримання юридичної допомоги. Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 05.11.2023 (а.с.1). Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 або його захисник оскаржили в установленому законом порядку вказаний протокол або дії працівників прикордонної служби.
Відповідно до рапорту молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_7 від 05.11.2023 він з 01 години 00 хвилин 05.11.23 року по 10 годину 00 хвилин 05.11.2023 року виконував наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Прикордонний патруль». 05.11.2023 близько 07 години 15 хвилин на напрямку 92 прикордонного знаку територія Вилоцької територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) були виявлені ним та затриманні два громадянина України ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , які намагалися вчинити спробу перетину державного кордону з України до Угорщини поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України. В діях осіб вбачаються обставини правопорушення, передбачені ч.2 ст.204-1 КУпАП. З метою з`ясування обставин правопорушення двох громадян України ОСОБА_1 та ОСОБА_8 було затримано терміном до 3 діб та передано представникам групи конвоювання НОМЕР_1 прикордонного загону з метою поміщення до пункту тимчасового тримання НОМЕР_1 прикордонного загону. По даному факту здійснив доповідь по команді (а.с.4).
Докази, наведені вище, які апеляційний суд визнає належними й допустимими, і зібраними відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення спроба незаконного перетину державного кордону України вчинене групою осіб.
Доводи апеляційної скарги про те, що адміністративне затримання ОСОБА_1 було безпідставним та незаконним, всупереч ст. 263 КУпАП апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.
Відповідно ч. 2 ст. 263 КУпАП осіб, які незаконно перетнули або зробили спробу незаконно перетнути державний кордон України, порушили порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзду з них, порушили прикордонний режим, режим у пунктах пропуску через державний кордон України або режимні правила у контрольних пунктах в`їзду-виїзду, правила використання об`єктів тваринного світу в межах прикордонної смуги та контрольованого прикордонного району, у територіальному морі, внутрішніх водах та виключній (морській) економічній зоні України, вчинили злісну непокору законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця чи працівника Державної прикордонної служби України або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а також іноземців та осіб без громадянства, які порушили законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або не виконали рішення про заборону в`їзду в Україну, може бути затримано на строк до трьох годин для складення протоколу, а в необхідних випадках для встановлення особи та/або з`ясування обставин правопорушення - до трьох діб.
Апеляційним судом встановлено, що на підставі ч. 2 ст. 263 КУпАП ОСОБА_1 було затримано 05.11.2023 року о 07 год. 15 хв., а 06.11.2023 року о 11 год. 55 хв. звільнено, після з`ясування обставин правопорушення, що підтверджується матеріалами справи (а.с.1-3).
Апеляційний суд констатує, що пояснення ОСОБА_1 про те, що він приїхав до Закарпатської області, щоб забрати ключі, які залишила його дівчина ОСОБА_5 , та не знав, де знаходиться державний кордон, не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Інші доводи захисника апеляційний суд відхиляє, як такі, що також не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.
З огляду на наведене вище, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, що адміністративне стягнення, яке накладено на нього у межах санкції ч.2 ст.204-1 КУпАП, відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст.23 КУпАП меті адміністративного стягнення, і в свою чергу є необхідним і достатнім для виправлення і виховання ОСОБА_1 у дусі точного та неухильного додержання законів та запобігання новим правопорушенням.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану залишити без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу захисника Щербань А.С. залишити без задоволення, а винесену щодо ОСОБА_1 постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.12.2023 без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош