ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/305/24 Справа № 174/1002/23 Суддя у 1-й інстанції - Борцова А. А. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Точиліна М.В., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 гривні на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 , 23.09.2023, о 22:10 год., керував автомобілем AUDI A4 д.з. НОМЕР_2 по вул.Центральній, 26, в м.Вільногірськ Кам`янського р-ну Дніпропетровської області з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, поведінка не відповідала обстановці, знервованість), на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Порушення вчинено повторно протягом року. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Точиліна М.В., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Вважає, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки, що є наслідком необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності. На думку апелянта, постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що судом першої інстанції були проігноровані обставини справи, а саме у даному випадку були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, що свідчить про незаконність дій поліцейських.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, що свідчить про незаконність вимог поліцейського з приводу проходження огляду на стан сп`яніння.

Матеріали справи не містять довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення.

На думку апелянта, надана до суду постанова не може бути належним та допустимим доказом повторності вчинення відповідного правопорушення, оскільки долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, не містить підпису судді та печатки суду.

Крім того, апелянт вказав, що ОСОБА_1 працівниками поліції не було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Будучи належним чином повідомлені про час та місце слухання справи ОСОБА_1 та його адвокат Точилін М.В. у призначене на 11-10 годину 23 січня 2024 року судове засідання не з`явились.

Як вбачається з довідки про доставку смс-повідомлення, ОСОБА_1 та його адвокат Точилін М.В. судовий виклик на 23.01.2024 року отримали 11.01.2024 року, тобто завчасно до судового засідання, однак у призначений час до суду не з`явились.

Адвокат Точилін М.В. на адресу суду надав заяву, в якій зазначив про розгляд апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 та адвоката Точиліна М.В.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 та його адвокат Точилін М.В. належним чином та завчасно повідомлені про дату та час розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлення, надали заяву про розгляд за їх відсутності, з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без їх участі.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення в частині ч. 2 ст. 130 КУпАП судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, - відмова від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинене повторно протягом року - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №020197 від 23.09.2023 року, водій ОСОБА_1 , 23.09.2023, о 22:10 год., керував автомобілем AUDI A4 д.з. НОМЕР_2 по вул.Центральній, 26, в м.Вільногірськ Кам`янського р-ну Дніпропетровської області з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, поведінка не відповідала обстановці, знервованість), на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Порушення вчинено повторно протягом року. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП уповноваженою на те особою старшим інспектором СРПП ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Семеновим Г.М.

Вказаний протокол підписаний особисто ОСОБА_1 , та власноруч зазначено, що останній відповідно до ст. 63 Конституції України відмовляється надавати будь-які пояснення.

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 05.05.2023 (ЄУН 556/888/23, н/п 3/556/504/2023) ОСОБА_2 було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.9).

З рапорту начальника СРПП ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Пробийголови О. від 23.09.2023, слідує, що при патрулюванні території обслуговування, по вул.Центральна, 26, в м.Вільногірськ було виявлено автомобіль AUDI A4 д.з. НОМЕР_2 , який рухався без переднього бамперу та був зупинений згідно вимог п.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію». Під час спілкування з водієм вказаного автомобіля ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, так як останній мав порушення мови та координації рухів, зіниці очей на світло не реагували. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку в медичному закладі категорично відмовився (а.с.2).

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу слідує, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі відмовився, про що зазначив власноручно (а.с.5).

Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій.

Так, з відеозапису з цифрової нагрудної відеокамери «USER MANUAL» № 1, вбачається, що ОСОБА_1 23.09.2023 безпосередньо керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції, посвідчення водія не пред`явив, на запитання відповідає тихо, коротко, уникаючи спілкування, що свідчить про його знервованість та невідповідність його поведінки обстановці, що склалася, після висловлення йому підозри у керуванні автомобілем у стані наркотичного сп`яніння від проходження відповідного огляду категорично відмовився, аналогічну позицію висловив при складанні відносно нього протоколу, від надання будь-яких пояснень також відмовився.

Вказані обставини дають суду підстави для висновку, що у працівника поліції Семенова Г.М. були підстави для підозри щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а некоректне зазначення останнім інших ознак цього сп`яніння у протоколі (почервоніння очей) не спростовує вказані факти.

Крім того, як слідує з дослідженого рапорту працівника поліції Прибийголови О., який також був присутній під час виявлення та фіксації вказаного правопорушення, ОСОБА_1 мав і інші ознаки наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагували на світло, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння апеляційний суд оцінює критично.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, згідно з якою адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з подальшими змінами, які підлягають застосуванню у системному зв`язку як між собою, та приписами інших нормативних актів.

Відповідно до п.4 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 Розділу 1 Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.6 Розділу 1 Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з вимогами п. 9, 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (п. 7 Розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735).

Згідно з вимогами, передбаченими п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 р. № 57, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 1 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Враховуючи вище наведене, в сукупності досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відеозаписом подій, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан огляду алкогольного сп`яніння, що відповідає положенням ст. 266 КУпАП та є належним та допустимим доказом вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Будь-якого тиску на ОСОБА_1 або провокації з боку працівників поліції щодо обставин його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, виходячи з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, судом не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд відхиляє.

У даному випадку, із урахуванням наявного у матеріалах справи відеозапису, на якому чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, присутність свідків не є обов`язковою, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Доводи захисника щодо складання протоколу не уповноваженою на те особою поліцейським Семеновим Г.М., тоді як автомобіль було зупинено працівником поліції Пробийголовою О.С., суд вважає надуманими оскільки вказані особи перебували у складі ГРПП СРПП ПП (Верес 381), є працівниками поліції, а отже обидва мали повноваження на складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ..

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення повторно протягом року підтверджується копією постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 05.05.2023, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП, дана постанова отримана з ЄДРСР, містить дані про набрання нею законної сили 20.06.2023, тому відсутність довідки про наявність повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на що вказує захисник, суттєвого значення для кваліфікації його дій не має.

Про роз`яснення прав, передбачених ст.268 КУпАП свідчить підпис ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу (а.с.1), а його особа встановлена на підставі його військового квитка, який міститься в матеріалах справи (а.с.6), тому доводи захисника в цій частині суд також оцінює критично.

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Точиліна Микити Валерійовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко