П О С Т А Н О В А

Іменем України

"30" січня 2024 р. Справа153/72/24

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності за те, що 14.01.2024 о 16 годині 30 хвилин, на автомобільному сполученні Вінниця-Ямпіль, на відстані 1500 метрів від державного кордону України, в районі прикордонного знаку №0169, він був виявлений під час спроби незаконно перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску вплав через річку Дністер, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України».

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав. Вказав, що він з 2014 року проживає в м. Козятин Вінницької області. На початку січня 2024 року він хотів приїхати в м.Ямпіль до товариша ОСОБА_3 , однак, його зупинили на блокпості в с.Русава. Він не здійснював жодних спроб перетнути кордон та повідомляв про це військовослужбовцям ДПСУ, однак вони не взяли це до уваги. В матеріалах справи наявні пояснення, де він вказує, що намагався перетнути державний кордон поза пунктом пропуску, однак вказане не відповідає дійсності, він підписав такі пояснення, оскільки був наляканий та хотів, щоб його швидше відпустили.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, серія ПдРУ №252545 від 14.01.2024; письмові пояснення ОСОБА_1 ; рапорт ІПС 1 категорії ВМО впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майстер-сержанта ОСОБА_4 від 14.01.2024; акт ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з її правами, передбаченими ст.268 КУпАП; копію паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , копію закордонного паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , а також заслухавши особисті пояснення ОСОБА_1 , дані ним в судовому засіданні, вважаю не доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, виходячи із наступного.

Згідно ст.9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Частина перша ст.204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Тобто, в даному випадку, в діях ОСОБА_1 міг бути склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП за умови вчинення ним будь-яких активних дій, які б свідчили про спробу перетинання ним державного кордону України поза пунктом пропуску.

Згідно матеріалів справи вбачається, що 14.01.2024 о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 перебував на автомобільному сполученні Вінниця-Ямпіль, на відстані 1500 метрів від державного кордону України, в районі прикордонного знаку №0169, однак, вказана обставина не може беззаперечно свідчити про те, що ОСОБА_2 намагався перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску вплав через річку Дністер, оскільки на автомобільному сполученні Вінниця-Ямпіль річка Дністер не протікає.

Будь-яких доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_2 14.01.2024 перетинав або здійснив спробу перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску, матеріали справи не містять.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що доданими до даного протоколу про адміністративне правопорушення матеріалами вина ОСОБА_1 , яка є складовою частиною будь-якого складу правопорушення і має бути обов`язково встановлена при розгляді адміністративних матеріалів, не доведена та не може бути встановлена судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.204-1, 221, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.В. Швець