Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ліпкевича Івана Володимировича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 грудня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 28 жовтня 2023 року об 20:55 год. між селами Богушівка-Боголюби Луцького району Волинської області, керував автомобілем марки «Фольксваген Гольф», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей), і відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Ліпкевича І.В. подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про її скасування через необґрунтованість і незаконність та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає про те, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. Після зупинки на запитання працівника поліції ОСОБА_1 відповів, що алкогольних або наркотичних засобів не вживав. Надалі ОСОБА_1 запросили до службового автомобіля, де працівник повідомив, що не поверне документів на транспортний засіб і посвідчення водія поки він на відеозапис не підтвердить того, що курив травку і відмовляється від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Під примусом працівників поліції та з переживанням, що ОСОБА_1 не повернуть документи, останній зробив як сказали працівники поліції. Також працівник поліції сказав ОСОБА_1 , що той повинен підписати протокол у тих місцях, де йому покажуть. При цьому, письмових пояснень у протоколі ОСОБА_1 не писав, так як він повністю був заповнений працівником поліції. Після цього, ОСОБА_1 повернули документи та повідомили, що він може їхати, а справа буде розглядатись судом.

Захисник зазначає, що протокол на ОСОБА_2 було складено незаконно. Так, поліцейські не вели безперервного відеозапису на спеціальний технічний засіб (боді-камера, реєстратор) з моменту зупинки транспортного засобу до завершення складення протоколу про адміністративне правопорушення. Відеозапис проводився на звичайний телефон поліцейського, а не на спеціальний технічний пристрій. А тому відеозапис не може бути належним і допустимим доказом у справі. В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, а також відсутній акт огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У рапорті зазначено, що ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом, хоча згідно протоколу про адміністративне правопорушення документи на транспортний засіб та посвідчення водія у нього не вилучались. Окрім того, у протоколі відсутні відомості про свідків, які б підтвердили наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також у протоколі зазначена така ознака наркотичного сп`яніння як розширені зіниці очей, у той час як законодавством передбачено таку ознаку як звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло. Тобто самі розширені зіниці очей не є ознакою наркотичного сп`яніння, яка передбачена законом. У протоколі також відсутні відомості про те, яким технічним засобом проводився відеозапис і на якому носії він долучений до матеріалів справи.

Крім того, зазначає про те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР України не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. Тому визнання ОСОБА_1 того, що він курив траву протягом дня на камеру телефону поліцейського, не може бути єдиним доказом винуватості його довірителя у вчиненні правопорушення.

Зважаючи на це, захисник вважає, що документи, які містяться в матеріалах справи не підтверджують винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, проте суд першої інстанції на вищенаведене належної уваги не звернув.

ОСОБА_1 та його захисник Ліпкевич І.В. будучи належним чином повідомленими про час та дату судового засідання до суду не з`явився. При цьому, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали. А тому, апеляційний суд з урахуванням положень ст.268 КУпАП, вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності цих осіб.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, викладений у скарзі, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №345823 від 28.10.2023, за змістом якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей) відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, який підписаний ОСОБА_1 . У графі пояснення ОСОБА_1 зазначив, що з порушенням згідний, вину визнаю, курив марихуану на протязі дня. Прошу суворо не карати;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.10.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 направлявся на проходження медичного огляду в медичний заклад для визначення стану наркотичного сп`яніння у зв`язку з виявленими у нього як водія ознаками наркотичного сп`яніння, проте він відмовився від огляду в найближчому медичному закладі;

- рапортом працівника поліції від 29.10.2023 в якому фактично викладені ті обставини, які й у протоколі про адміністративне правопорушення складеному щодо ОСОБА_1 . Так, у ньому зазначено, що був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , в якого під час спілкування були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, порушення мови, порушення координації рухів). У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі, однак він в категоричній формі відмовився. Тому на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Від керуванням транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонено. Також зазначено, що відеозапис проводився із застосуванням боді-камери.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доводиться відеозаписом, що наявний у матеріалах справи, на якому зафіксовано події, викладені у протоколі. Зокрема, на відеозаписі зафіксовано те, що після зупинки ОСОБА_1 як водію транспортного засобу, який мав ознаки наркотичного сп`яніння, було запропоновано пройти медичний огляд на виявлення стану такого сп`яніння в медичному закладі, однак він відмовився.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною доказами, які містяться в матеріалах справи і, які апеляційний суд вважає належними та допустимими в розумінні ст.251 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме в ухиленні особи, яка керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на виявлення такого стану сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

При цьому, викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що ОСОБА_1 під примусом працівників поліції на відеозапис підтвердив куріння ним травки «Марихуана» та підписав протокол про адміністративне правопорушення свого логічного підтвердження будь-якими доказами не знайшло, а навпаки спростовуються дослідженими у сукупності доказами. Також не знайшли підтвердження апелянта про те, що ОСОБА_1 у протоколі не писав письмових пояснень, які у ньому наявні.

Крім того, апеляційний суд не бере до уваги посилання суду на неналежність і недопустимість в якості доказу відеозапису з посиланням на його не безперервність, оскільки ті обставини, які підлягають доказуванню у даному випадку, він містить. Також не знайшло свого підтвердження те, що відеозапис проводився на телефон поліцейського, так як відповідно до рапорту працівника поліції відеозйомка проводилась із застосуванням боді-камери. Тому такий відеозапис апеляційний суд вважає належним і допустимим доказом у справі. Протилежного не доведено.

Не беруться до уваги апеляційні доводи як на підставу порушення порядку проведення огляду й про те, що огляд проведено у відсутності свідків, оскільки такий зафіксовано на відеозапис, що відповідає положенням ст.266 КУпАП.

Жодним чином не заслуговують на увагу суду твердження сторони захисту про порушенням працівниками поліції процедури проведення огляду з посиланням на те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, оскільки відповідно до п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Окрім того, є цілком безпідставними в даному випадку доводи сторони захисту про відсутність та не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння, оскільки, як видно з матеріалів справи такі зазначені у протоколі та рапорті працівника поліції, які оцінюються судом в сукупності. При цьому, той факт, що у протоколі невірно зазначено одну ознаку наркотичного сп`яніння, не може вважатись тим, що у ОСОБА_1 такі були відсутні, так як у рапорті працівника поліції зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені у вищевказаній Інструкції.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - тобто у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить сторона захисту, апеляційний суд не вбачає.

А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ліпкевича Івана Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 грудня 2023 року, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк