КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1574/2024 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Попазової Г.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 07.02.2024, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 07.02.2024, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Постановою суду встановлено, що 23.09.2023 року о 01:45 год. за адресою: просп. Правди, 47, м. Київ, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мовлення. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, адвокат Попазова Г.А. в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 07.02.2024 та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП та послався на докази, які такої інформації не містять, а лише формально перелічені, а саме: протокол про адміністративне правопорушення на який посилається суд є лише процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення, до якого мають бути долучені беззаперечні докази вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння також не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом; відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві не указує на факт порушення водієм указаних правил ПДР, а саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Тому, посилання на вищевказані докази, як на факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є неприпустимим з огляду на їх неналежність, тобто відсутність такої інформації.

Крім того, апелянт зазначає, що для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись, таким чином, мотивувальна частина оскаржуваної постанови є суперечливою та не доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а є виключно суб?єктивною думкою судді, що є неприпустимим.

Також апелянт вказує, що суд не надав належної оцінки показанням свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що ОСОБА_1 23.09.2023 транспортним засобом Toyota Camry після 22:00 год. не керував, а що вони разом з ОСОБА_1 перебували у дворі за АЗС UPG. Окрім того, з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом відсутній, а сам відеозапис починається з пропозиції пройти огляд на стан сп?яніння. Дослідивши відеозапис, вбачається, що на запитання хто бачив ОСОБА_1 за кермом співробітник поліції каже, що свідок, тобто, спочатку було запропоновано пройти огляд, а потім вже співробітник поліції намагався відшукати свідка, якому в стверджувальній формі вказував, що останній бачив ОСОБА_1 за кермом, на що свідок вказував про доцільність взяти відеозапис з камер відеоспостереження АЗС. Що є логічним, тому як необхідно встановити дату, час та особу, яка керувала транспортним засобом. Такий відеозапис матеріали справи не містять. Тому, посилання на вищевказані докази як на факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є неприпустимим з огляду на їх неналежність, тобто відсутність такої інформації.

Крім того, апелянт зазначає, що з відеозапису вбачається, що співробітник поліції зазначає про те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується свідком, який в судовому засіданні допитаний не був, а відтак, є неможливим посилатись на його пояснення, які зафіксовані за допомогою бодікамери.

Також апелянт вказує, що з відеозапису вбачається, що спочатку співробітник поліції вирішив скласти протокол, а потім почав шукати необхідних свідків та пропонувати пройти огляд на стан сп?яніння. Таким чином, жодного доказу, яким би підтверджувався факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять. Натомість, доводять що транспортний засіб не рухався. Пояснення ОСОБА_1 є логічними та послідовними, які повністю доводять той факт, що вищезазначеним транспортним засобом останній не керував, що підтвердив свідок ОСОБА_2 .

Апелянт зазначає, що складений протокол не відповідає вимогам КУпАП, враховуючи відсутність доказів, які в контексті положень ст. 251 КУпАП, регламентують відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження тих чи інших обставин, у т.ч. з огляду на порушення вимог ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим вина ґрунтується на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України.

Захисник Папазова Г.А., будучи належним чином повідомленою про день та час апеляційного розгляду, до суду не з`явилася, при цьому, ОСОБА_1 вказав, що під час апеляційного розгляду буде здійснювати свій захист самостійно. Враховуючи вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП та позицію ОСОБА_1 , апеляційний розгляд проведено у відсутність захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону в повній мірі не дотримався, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суддя місцевого суду формально послався на фактичні дані, що містяться в матеріалах адміністративного провадження. Однак, самі по собі вказані матеріали справи не можуть бути беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин даної справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №522403 від 23.09.2023, ОСОБА_1 23.09.2023 о 01:45 год. за адресою: просп. Правди, 47, м. Київ, водій керував транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження викладених в протоколі обставин до протоколу додані докази, а саме: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3) та відеозапис з бодікамери ( а.с.6).

Складом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є, зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом особою і її відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з переглянутого в ході апеляційного розгляду справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського, то працівниками поліції автомобіль під керування ОСОБА_1 не зупинявся. Після активації нагрудної відеокамери слідує, що працівники поліції заїхали на заправну станцію, де перебував припаркований автомобіль Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_1 , який на запитання поліцейського повідомив, що тверезий та нікуди не їде, а заряджає телефон, який повністю розрядився. При цьому на відеозапису зафіксовано, що телефон приєднаний до зарядного пристрою на автомобілі. Надалі поліцейський з`ясовує чому ОСОБА_1 частково знаходиться у поліцейській формі (футболка), а низ джинси, вимагає надати службове посвідчення, однак ОСОБА_1 повідомляє, що його документи на автомобіль і посвідчення на право керування знаходяться в додатку «Дія», і пред`явити він їх зможе, як зарядиться телефон. Після чого, поліцейський вимагає заглушити автомобіль та надає ОСОБА_1 павербанк, для заряду телефону, який повністю розряджений. Потім працівник поліції звертається до осіб, які знаходяться на заправній станції та з`ясовують чи даний автомобіль під керуванням ОСОБА_1 заїжджав на АЗС, на що один чоловік, який перебуває у жилеті «UPG» повідомляє, що заїжджав, та вказує, що на станції ведеться відеозапис і при необхідності його можна переглянути. В подальшому поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» - останній відмовляється. Тоді поліцейський продовжує з`ясовувати, як ОСОБА_1 опинився на АЗС, чому керує в стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 повідомляє, що приїхав до друзів, і так получилось. Після чого працівник поліції пропонує ще раз пройти огляд на місці чи проїхати до лікаря нарколога - ОСОБА_1 відмовляється. Після чого на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення зі змістом якого останнього було ознайомлено.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 22.09.2023 р., після 21 години йому зателефонували друзі, яких він дуже давно не бачив, та запропонували зустрітись, на що він погодився. Друзі повідомили, що територіально знаходяться в районі АЗС «UPG», що розташована на пр.Правди, тому саме там домовились зустрітись. Під`їхавши на територію АЗС близько 22 години, та побачивши друзів, вирішив на території АЗС залишити автомобіль, а з друзями посидіти за територією АЗС, де виставлені столики. ОСОБА_1 уточнив, що приїхав на зустріч до друзів в тверезому стані, потім, на АЗС взяли спиртного, та сиділи відпочивали за столиками. Ближче до 24 години, розуміючи, що наближається час комендантської години, вирішили розходитись, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 , розуміючи про неможливість керування авто у зв`язку з вживанням алкоголю, залетефонував дружині, щоб вона під`їхала на таксі та забрала його та авто. Друзі додому пішли пішки, адже, проживали неподалік, а він залишився чекати дружину. Однак, через деякий час зателефонували друзі і повідомили, що по дорозі додому їх затримали працівники поліції та доставили до Подільського управління поліції для встановлення даних про їх особи , і просили ОСОБА_1 , щоб він не їхав додому, а зачекав їх на території АЗС до того часу, коли їх відпустять і вони прийдуть на АЗС. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 зателефонував дружині і повідомив, щоб поки не їхала, адже, виникли певні проблеми. Через деякий час його знайомі повернулись на АЗС, однак, до того часу у нього розрядився телефон і він вже не міг набрати дружину. Тому, вони сіли до автомобіля, щоб його завести та зарядити телефон. Окрім того, ОСОБА_1 наголосив на тому, що оскільки вживав алкоголь, то навіть не перепаковував свій автомобіль, який у зв`язку з відсутністю на той час як приїхав, вільних місць для паркування біля будівлі АЗС, лишив ближче до колонок, хоча заправка вже була вільна. Стверджує, що в стані алкогольного сп`яніння автомобілем не керував.

Такі пояснення повністю узгоджуються з поясненнями допитаної в судовому засіданні апеляційної інстанції в якості свідка дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка пояснила, що в ніч з 22 на 23.09.2023 чоловік їй телефонував декілька разів, спочатку після 23 години та просив забрати як його, так і авто з території АЗС «UPG» по пр.Правди, оскільки він вживав алкоголь та не може сідати за кермо. Вона на той час вже лягла спати, а тому від почутого була дуже сердита, однак, почала збиратись до чоловіка. Разом з тим, в той час, коли вона одягалась, перетелефонував чоловік і повідомив, щоб вона поки не їхала, що він її додатково набере, адже, виникли якісь проблеми. Вона знову лягла відпочивати, і через деякий час, вчергове зателефонував чоловік і сказав, щоб вона брала таксі і їхала його забирала. Свідок пояснила, що у зв`язку з тим, що на той час вже діяла комендантська година, таксі довго не викликалось, і лише після збільшення тарифу оплати, таксі приїхало та вона поїхала до чоловіка. Коли вона приїхала на територію АЗС, то дізналась, що на чоловіка склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні суду першої інстанції був допитаний за клопотанням захисника свідок ОСОБА_2 , пояснення якого в повному обсязі узгоджуються з поясненнями як ОСОБА_1 , так і свідка ОСОБА_3 , та з яких вбачається, що 23.09.2023 приблизно о 22:00 год. він з ОСОБА_4 прибули на заправку «UPG», що знаходиться біля ТЦ «Ретровіль», потім до них під`їхав ОСОБА_5 на автомобілі Toyota Camry. Вони вирішили посидіти на майданчику за заправкою, взяли випити горілки. Ближче до комендантської години вирішили, що потрібно роз`їжджатися, і вони пішли додому, однак по дорозі їх з товаришем забрали працівники поліції до відділку, що знаходиться по АДРЕСА_2 . Він набрав ОСОБА_1 , який чекав на приїзд дружини, щоб вони не їхали, а дочекалися їх на заправці. У відділку просиділи приблизно годину. Коли їх з ОСОБА_6 відпустили, то вони повернулись на заправку, та сіли в автомобіль Toyota Camry ОСОБА_1 , поговорили, і ОСОБА_1 заряджав мобільний телефон, який у нього вимкнувся, щоб набрати дружину, відповідно для зарядки телефону ввімкнули автомобіль. У цей час на територію АЗС під`їхали поліцейські і пред`явили до ОСОБА_1 претензії щодо керування в стані алкогольного сп`яніння, чого в дійсності не було.

Такі показання свідка суд першої інстанції до уваги не взяв, пославшись на те, що вони не узгоджуються з адміністративними матеріалами, а тому не відповідають дійсності, при цьому, врахував пояснення свідка ОСОБА_7 , тобто, особи, що перебувала на заправній станції, які зафіксовані на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, і в яких ОСОБА_7 повідомив, що був свідком того, як ОСОБА_1 заїжджав на АЗС, з чим не може погодитись суд апеляційної інстанції.

З досліджених під час апеляційного розгляду даних відеозапису вбачається те, що самі працівники поліції підтвердили той факт, що бачили осіб, які були разом на АЗС з ОСОБА_1 , в тому числі і свідка ОСОБА_2 , коли ті, в комендантську годину, з райвідділу прямували на заправну станцію, при цьому те, що за ними слідом, чи взагалі в той час рухався автомобіль Toyota Camry під керуванням ОСОБА_1 не вказували.

Що ж стосується показань свідка ОСОБА_7 , зафіксованих на відеозаписі про факт заїзду на територію АЗС автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , то такі показання не доводять факт керування автомобілем ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння.

Так, сам факт заїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на територію АЗС останній не заперечує, лише вказує, що це відбулось орієнтовно о 22 год., коли він приїхав на зустріч до друзів в тверезому стані. При цьому, працівниками поліції у свідка ОСОБА_7 не уточнявся під відеозапис час заїзду авто на територію АЗС, не відбирались з цього приводу і письмові пояснення. Більш того, працівниками поліції не переглядались відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, встановлених на території АЗС, на наявність яких посилався в своїх поясненнях свідок. При цьому,працівники поліції, відповідно до відеозапису з бодікамери, в ході складання протоколу щодо ОСОБА_1 заходили до приміщення АЗС, однак, жодних запитань операторам АЗС з приводу перегляду відеозапису щодо встановлення часу керування ОСОБА_1 транспортним засобом, або ж свідчень вказаних осіб з цього приводу не відбирали.

Більш того, як вбачається з відеозапису, працівниками поліції в установленому порядку не встановлювалась особа свідка ОСОБА_7 , адже, останній не пред'являв жодного документа.

Можливо саме це стало перешкодою для забезпечення явки свідка ОСОБА_7 в судове засідання, адже, направлені судом за вказаною усно під відеофіксацію адресою місця проживання свідка судові повістки, повернулись на адресу суду з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Під час розгляду справи судом першої інстанції захисником направлявся адвокатський запит щодо з`ясування наявності відеозапису з камер спостереження на АЗС UPG 23.09.2023 в період часу з 01:40 до 02:17, проте, відповіді на такий запит отримано не було. Тому, апеляційним судом приймалися заходи щодо витребування запису з камери відеоспостереження, розташованої в м. Києві по пр-ту Правди, 47 ( АЗС UPG) для встановлення обставин, що мали місце 23.09.2023 з 01 год.00 хв. по 05 год. 00 хв. за участю ОСОБА_1 . Однак, згідно із листа директора операційний ПП «Укрпалетсистем» ОСОБА_8 запис з камер відеоспостереження у ПП «Укрпалетсистем» з зазначеної ( АЗС UPG) на даний час не зберігся у зв`язку зі сплином терміну зберігання відеозапису на сервері підприємства.

З приводу клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Папазової Г.А. щодо допиту працівників поліції у даному провадженні з метою встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то воно є необґрунтованим, оскільки згідно із відеозаписом, працівники поліції автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не зупиняли, а заїхавши на АЗС помітили автомобіль Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться в нерухомому стані та в якому перебував ОСОБА_1 , після чого почали з`ясовувати у осіб, які були на заправній станції чи останній керував транспортним засобом. Отже, працівники поліції не були очевидцями керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому їх допит щодо встановлення даного факту є безпідставним.

Що ж стосується направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на яке суд першої інстанції послався, як на доказ вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, то дане направлення, не є доказом в розумінні ст.251 КУпАП, так як фактичні дані, що містяться в ньому жодним чином не підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Тим більше, що відмова особи, у якої було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі, є підставою для складання відповідного протоколу, а не видачі направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Відтак, в ході апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , встановлено відсутність в матеріалах справи будь-яких належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 23.09.2023 о 01:45 год. керував транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: просп. Правди, 47, м. Київ, як однієї з обставин, яка утворює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Папазової Г.А. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 07.02.2024, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал