Справа№ 718/1514/24
Провадження№ 3/718/571/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2024 р. м. Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Скорейко В.В., розглянувши матеріали справ, які надійшли з відділення поліції № 2 (м. Кіцмань) Чернівецького РУП Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , ID № НОМЕР_1 ,

за ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20.04.2024 близько 22 год 40 хв за місцем свого проживання, в АДРЕСА_1 , вчинив психологічне та фізичне насильство відносно дружини ОСОБА_2 , яке виразилося у лихослів`ї в її бік та нанесенні удару. Своїм протиправними діями ОСОБА_1 завдав потерпілій шкоди психічному здоров`ю, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, щиро розкаявся, пояснив, що наразі з дружиною помирився, а причиною конфлікту стало вживання ним алкоголю після звільнення з військової служби, який допомагав йому заснути.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст.251,252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до статей 7, 254, 279 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону).

Під психологічним насильством в сім`ї слід розуміти насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, що завдає шкоду психічному здоров`ю.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону).

Системний аналіз національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя (п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Всебічно вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 076793 від 20.04.2024, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.04.2024, рапортом від 20.04.2024, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та визнається самим ОСОБА_1 ..

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні.

Разом з тим, враховуючи особу правопорушника, який вину визнав, щиро розкаявся, примирився з дружиною, причини конфлікту в сім`ї, а також те, що дане порушення не потягло за собою будь яких наслідків, що негативно вплинули на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, відсутність претензій у потерпілої, вважаю, що вчинене ним правопорушення є малозначним, отже, є підстави для звільнення від адміністративної відповідальності і оголошення усного зауваження, що за своїм видом є справедливим для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим ОСОБА_1 , так й іншими особами.

Згідно з ст. 22 КУпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись, ст. ст. 22, 33,ч.1 173-2, 284, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , ID № НОМЕР_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП, через малозначність вчиненого, оголосивши усне зауваження, а справу закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Суддя Кіцманського

районного суду Василь Скорейко