ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/143/23Головуючий у 1-й інстанції Щербата Г.Р.
Провадження № 33/817/131/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. ознайомившись із матеріалами справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Гудими Л.Р. на постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 08 січня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпроАП і піддано його штрафу в дохід держави в сумі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням його права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Згідно постанови, 09 січня 2023 року о 00 год. 18 хвилин по вул.Шлях, с.Старий Вишнівець, Кременецького району, Тернопільської області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки БМВ Х5 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, відмовився від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер газоаналізатора «Alkotest 6820» та в медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Гудима Л.Р. просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 08 січня 2024 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 участі в судовому засіданні не брав та копію оскаржуваної постанови отримав 17 січня 2024 року, а апеляційна скарга подана 22 січня 2024 року. Зазначає, що:

працівники поліції не здійснювали зупинку транспортного засобу BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , так як вони підійшли вже до припаркованого транспортного засобу;

будь-яких причин зупинки у працівників поліції не було та останні їх не повідомили ОСОБА_1 ;

ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак працівники поліції відмовили, повідомивши що вже пізно і буде складатися адміністративний протокол;

є порушенням вимог закону те, що працівники поліції здійснювали відеофіксацію за допомогою мобільного пристрою, а не нагрудною камерою;

судом першої інстанції не було враховано те, що місцевим судом в попередніх постановах було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, належних доказів до нього не долучено, відеозапис не є повним, без відповідного зазначення дати та часу, а сам по собі протокол, без інших належних та допустимих доказів, не підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

відеозапис наявний у матеріалах справи є не повним, а також в ньому відсутня дата та час проведення відеозйомки;

у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснювалася відеофіксація;

рапорт працівника поліції, сам по собі, в силу положень ст.251 КУпАП не може бути доказом по даній справі;

працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 права, згідно з вимогами Конституції України та КУпАП, зокрема, не було роз`яснено право скористатися правовою допомогою.

В судові засідання апеляційного суду, які були призначені на 16 лютого 2024 року і 04 березня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився і доказів поважності причин неявки суду не надав. В судове засідання 28 березня 2024 року ОСОБА_1 і його захисник Гудима Л.Р. також не з`явились, хоча були повідомлені про час і місце апеляційного розгляду. Заяв та клопотань до суду не подали, про причини неявки не повідомили.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Збаразького районного суду Тернопільської області від 08 січня 2024 року, то воно підлягає поновленню виходячи з того, що зазначені в апеляційній скарзі підстави, через які було його пропущено, підтверджуються наявними в матеріалах справи відомостями і є поважними.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 037116 від 09 січня 2024 року, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, рапорті працівника поліції, відеозаписі відео реєстратора та з нагрудної камери поліцейського.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних даних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в оскарженій постанові по цій справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , спростовуються даними відеозапису із реєстратора службового автомобіля (файл NO1845-013322.MP4) зафіксовано як транспортний засіб марки BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався попереду автомобіля патрульної поліції і здійснив зупинку, після чого з місця водія вийшов ОСОБА_1 і підійшов до автомобіля патрульної поліції і відразу ж повернувся на місце водія у свій автомобіль.

Також, даними відеозапису (файл IMG_0147.MOV з 00:00:40 год) зафіксовано розмову ОСОБА_1 із працівником поліції, з приводу того, що він керував транспортним засобом в комендантську годину, на що останній підтверджує, що патрульний автомобіль рухався за автомобліем під його керуванням і не висловлює жодних заперечень з приводу факту керування ним транспортним засобом і порушення ним комендантської години. Крім того, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 визнав той факт, що він керував транспортним засобом, так як на запитання працівника поліції щодо порушення комендантської години та вимогу пред`явити документи ОСОБА_1 пояснив, що він запрацювався, а документи забув вдома. Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що наведені матеріали справи містять відомості, які поза розумним сумнівом підтверджують як факт керування ОСОБА_1 своїм автомобілем, так і порушення ним комендантської години.

Крім наведеного, твердження апелянта про те, що він транспортним засобом не керував та ПДР не порушував, спростовуються копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6385067 від 09 січня 2023 року за порушення ОСОБА_1 вимог ч.1 ст.126 КУпАП.

В ході судового і апеляційного розгляду ОСОБА_1 не надав доказів оскарженння і скасування вказаної постанови у встановленому законом порядку.

Не відповідають дійсності твердження захисника про те, що ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак працівники поліції відмовили, так даними відеозапису (файл IMG_0147.MOV) підтверджується, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому медичному закладі, однак ОСОБА_1 щоразу категорично відмовилявся.

Твердження захисника про те, що наявні у матеріалах справи відеозаписи є недопустимими доказами, так як вони створені за допомогою мобільного телефона, а також з тієї підстави, що відсутня дата та час проведення відеозйомки не є істотними, оскільки не спростовують того, що на них зафіксований ОСОБА_1 , який 09 січня 2023 року о 00 год. 18 хвилин по вул.Шлях, с.Старий Вишнівець, Кременецького району, Тернопільської області, керував транспортним засобом марки БМВ Х5 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, відмовився від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер газоаналізатора «Alkotest 6820» та в медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. Крім того, твердження захисника про проведення відеозйомки на мобільний телефон носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які би з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

Окрім цього слід зазначити, що при дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Вказаним відеозаписом зафіксовано як здійснення працівниками поліції вимоги ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також проїхати у медичний заклад, так і факт його відмови від проходження такого огляду. Запис здійснений на підставі п.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст.251 КУпАП, цей відеозапис є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що відеоматеріали наявні у матеріалах справи не можна вважати належними та допустимими доказами по справі, так як вони не є повні, не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення наявним у справі відеозаписом зафіксовано безперервно. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, не спростовує факту вчинення ним правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що рапорт працівника поліції, сам по собі, в силу положень ст.251 КУпАП не може бути доказом по даній справі, суд апеляційної інстанції оцінює критично. Окрім того, вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки рапорт працівника поліції, а й інші докази, наявні у матеріалах справи.

Не ґрунтуються на вимогах закону доводи апелянта про скасування постанови суду першої інстанції через те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний засіб яким здійснювалася відеофіксація, так як положення ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративні правопорушення такої вимоги не містить.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його процесуальні права, згідно з вимогами Конституції України та КУпАП, зокрема, не було роз`яснено право скористатися правовою допомогою, спростовуються наявними у справі доказами, зокрема даними відеозапису із нагрудної камери працівника поліції (файл IMG_0147.MOV з 00:06:40 год) зафіксовано як працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його права та обов`язки.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Коробейника В.В. строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гудими Л.Р. - залишити без задоволення, а постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 08 січня 2024 року, відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя