П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/129/24

Провадження № 3/348/151/24

27 лютого 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Бурдун Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління ДПС у Івано-Франківській області Державної Податкової Служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює головним бухгалтером Переріслянський ЗДО (дитячий садок) «Золота рибка», неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на яку протягом року не накладали адміністративне стягнення,

за вчинення адміністративного правопорушення. передбаченого ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером Переріслянський ЗДО (дитячий садок) «Золота рибка», порушила порядок ведення податкового обліку, а саме:

допустила несвоєчасне подання звіту про використання доходів (прибутків неприбуткової організації за 2021 рік (подано 18.12.2023 року, термін 01.03.2022р.), порушивши пп. 49.18.3, п. 49.18, ст. 49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, про що складено акт від 26.12.2023 № 16547/09-19-04-08-15/23924646, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Вказані порушення виявлені при проведенні камеральної перевірки Переріслянський ЗДО (дитячий садок) «Золота рибка» від 26.12.2023.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої вину у скоєнні правопорушення визнала, у скоєному розкаюється, в подальшому зобов`язується подібного не скоювати, суворо не карати та закрити справу по малозначності, справу розглядати без її участі .

За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обгрунтованого рішення.

Відповідно до ст.ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст.251,252,283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту ч. 1 ст. 163-1 КУпАП слідує, що відповідальність настає за порушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків та тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та також підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення № 143 від 16.01.2024 (а.с.1), копією акту про результати камеральної перевірки щодо несвоєчасного подання звіту про використання доходів (прибутків неприбуткової організації Переріслянський ЗДО (дитячий садок) «Золота рибка» за 2021 рік від 26.12.2023 року № 16547/09-19-04-08-15/23924646 (а.с.3-4) та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 163-1 КУпАП кваліфіковано правильно, оскільки вона порушила порядку ведення податкового обліку.

Згідно вимог ст.ст.23,33 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладанні враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вину свою визнала, щиро розкаялася.

Матеріали справи не містять даних про те, що діями ОСОБА_1 спричинено велику шкоду та завдано значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи вимоги ст. 22 КУпАП, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, оскільки в її діях хоча формально і наявні ознаки порушення порядку ведення податкового обліку, проте ці дії не заподіяли значної шкоди фізичним чи юридичним особам, суспільству чи державі і не були суб`єктивно спрямовані на заподіяння істотної шкоди. Також, суд враховує, що остання вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаялася у скоєному та правопорушення не призвело до тяжких шкідливих наслідків.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити за малозначністю вчиненого правопорушення, відтак судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 22, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-1 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову про накладення адміністративного стягнення подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Т.А.Бурдун