Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/27/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Гут Ю. О.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Лалаян Наріне Ашотовни на постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт документ № НОМЕР_1 , виданий органом № 3528, 11.08.2021 року, РНОКПП- НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Голованівського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 21.10.2023 року о 02 год. 39 хв. в смт. Голованівськ по вул. Соборна, 78, Голованівського району Кіровоградської області, керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах спиртних напоїв з ротової порожнини, не чітке мовлення, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора Драгер № 2068 у встановленому законом порядку водій відмовився та від проходження в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, захисник Лалаян Н.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що вказані в протоколі обставини не підтверджуються допустимими та належними доказами, а саме співробітником поліції:

-було порушено процедуру зупинення;

-не надано докази на підтвердження порушення комендантської години;

-незадокументовано порушення ПДР та подальше притягнення особи до відповідальності;

-неправомірно була застосована вимога до ОСОБА_1 про пред`явлення документів на право керування (у разі відсутності факту правопорушення);

-не надано докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом (рух, динаміка, пересування транспортного засобу, не зафіксовано);

-порушено встановлену процедуру оформлення протоколу;

-не надано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння у матеріалах адміністративної справи;

-не виконано вимоги ст.266 КУпАП в частині відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки;

-не зазначено у протоколі неупереджених свідків правопорушення (відмови від проходження огляду) та які б могли надати можливість перевірити законність дій працівників поліції;

-поліцейським не здійснено належного (безперервного) відеозапису з чіткою фіксацією відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків.

Захисник зауважує, що відеозапис складається із двох файлів, один з яких буцімто містить відеозапис відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксована на відео без участі в цій дії будь яких свідків. Не вказано свідків правопорушення (відмови від проходження огляду) і у самому протоколі.

Дійсно, статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Проте, у даному випадку огляд на стан сп`яніння не проводився, а фіксування відмови водія від проходження огляду повинно було бути здійснено за участі неупереджених свідків, які б могли надати можливість перевірити законність дій працівників поліції.

У будь якому випадку, з аналізу вказаного відеозапису вбачається, що він не є непреривним з моменту зупинки водія, як того вимагає Інструкція. Причину переривання відеозапису не зазначено. Вказаний відеозапис не містить чіткої фіксації відмови ОСОБА_1 від пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків залучених до участі в цій процесуальній дії, як того вимагають приписи Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395.

Захисник вважає, що співробітники поліції під час виконання службових обов`язків не мали з собою зазначений у протоколі газоаналізатор Драгер за №2068, бо в протилежному випадку, технічний засіб був би продемонстрований як альтернатива проходження перевірки на стан сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) у закладі охорони здоров`я.

Заздалегідь розуміючи емоційний стан, розгубленість, відсутність концентрації уваги і волі у ОСОБА_1 , поліціанти «закручували» діалог не на користь останнього, про що свідчать вищенаведені репліки сторін на відеозаписі.

У частині 6 вищеказаної Інструкції зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З огляду на наведене вище, нездійснення поліцейським належного відеозапису з чіткою фіксацією відмови ОСОБА_1 в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння є порушенням встановленої процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зважаючи на вищевикладене, сторона захисту вважає, що судом першої інстанції не було належно досліджено та не надано оцінку доказам, які були представлені органом поліції.

Тобто, доказова база по даній адміністративній справі, мала б бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

З огляду на зазначені вище обставини, сторона захисту вважає, що у суду першої інстанції не було жодних допустимих, переконливих доказів, які б дозволяли без розумного сумніву та припущень стверджувати про те, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом засобом і перебував у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

ОСОБА_1 та його захисник Лалаян Н.А. в судове засідання до апеляційного суду не з`явились про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у спосіб, визначений ст. 277-2 КУпАП, шляхом направлення повісток за адресою, вказаною в поданій апеляційній скарзі.

Відповідно до інтернет сервісу Укрпошта на сторінці відстеження поштових відправлент відправлення по Україні, судові повістки захиснику вручено 19.12.2023, а особі, яка притягається до адміністративної відповідальнеості ОСОБА_1 20.12.2023.

Крім того, ОСОБА_1 14.12.2023 повідомлявся у телефонному режимі та зобов`язався повідомити про час та місце судового засідання свого захисника.

Поряд з-цим, судом відзначається, що інформація про день, час та місце розгляду даної справи завжди завчасно розміщувалась на офіційній сайті «Судова влада України» в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду», інформація якого є відкритою та загальнодоступною.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

При цьому, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , та його захисник адвокат Лалаян Н.А., будучи обізнаними про час та місце розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не з`явились, клопотань про відкладення судового розгляду не подавали, поважність неявки не повідомили, а тому розгляд апеляційної скарги може бути проведений за відсутності вказаних осіб.

Вивчивши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст. 130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 21.10.2023 року о 02 год. 39 хв. в смт. Голованівськ по вул. Соборна, 78, Голованівського району Кіровоградської області, керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах спиртних напоїв з ротової порожнини, не чітке мовлення , почервоніння обличчя. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу , застосуванням газоаналізатора Драгер № 2068 встановленому законом порядку водій відмовився та від проходження в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

За таких обставин районний суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується доказами у справі, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААДБ № 023870 від 21.10.2023 року (а.с.1);

-відеозаписом, який міститься на диску, долучений до протоколу, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.5).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції ОСОБА_1 , а саме: (різкий запах спиртних напоїв з ротової порожнини, не чітке мовлення , почервоніння обличчя), в розумінні розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди особи з результатом або відмови від такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції незаконно та безпідставно є надуманими, оскільки з відеозапису убачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у комендантську годину. Крім того, з відеозапису убачається, що працівниками поліції указано на те, що останній не пристебнутий паском безпеки, що є порушенням вимог Правил дорожнього руху.

Апеляційні доводи захисника про те, що працівниками поліції не виконано вимоги ст.266 КУпАП в частині відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки є надуманими, оскільки у протоколі зазначено про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Шодо доводів захисника про те, що не зазначено у протоколі неупереджених свідків правопорушення (відмови від проходження огляду) та які б могли надати можливість перевірити законність дій працівників поліції, а також поліцейським не здійснено належного (безперервного) відеозапису з чіткою фіксацією відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, то апеляційний суд не приймає їх до уваги враховуючи таке.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи з приписів даної норми закону, обов`язкова присутность двох свідків під час проведення огляду особи на визначення стану алкогольного сп`яніння або відмови від такого огляду, має місце тільки у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Отже, оскільки у даній справі працівниками поліції забезпечено безперервний відеозапис події, яка мала місце 21.10.2023 за участі ОСОБА_1 , залучення двох свідків не було необхідним, у розумінні вимог ст. 266 КУпАП, тому доводи захисника щодо не залучення свідків є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Апеляційні доводи захисника про те, що працівниками поліції не було забезпечено безперервного відеозапису з чіткою фіксацією відмови ОСОБА_1 , також не ґрунтуються на матеріалах справи.

З наявного у справі оптичного носія інформації DVD диску убачається, що на ньому міститься два відео файли. Проте, вказані відеозаписи є безперервними у часі та містять дані щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також його відмови на вимогу поліцейських пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_2 сумнівів щодо належності вказаного відеозапису до подій викладених у протоколі серії ААДБ № 023870 від 21.10.2023 року щодо ОСОБА_1 у апеляційного суду немає.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, захисником в апеляційній скарзі не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, постанова судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Лалаян Наріне Ашотовни залишити без задоволення, а постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко