Справа № 346/2820/24
Провадження № 33/4808/747/24
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Паламарчук О.А., потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Паламарчук О.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , громадянку України

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, оскільки під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху та не врахувала дорожню обстановку.

Так, суд першої інстанції встановив, що 21.05.2024 року о 09:45 год. в с. Саджавка, по вул. Українська, Коломийського (Надвірнянського) району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Renault Megane", номерний знак « НОМЕР_1 », та, порушивши вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималась безпечної дистанції, та здійснила зіткнення з транспортним засобом марки "Renault Master", номерний знак « НОМЕР_2 », який рухався попереду під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль марки " Renault Master " отримав пошкодження підкрильника, бокових габаритних вогнів, ковпака, а автомобіль марки "Renault Megane" бампера, капота, правого та лівого крила, лобового скла, лівого переднього колеса.

На вказану постанову суду захисником адвокатом Паламарчук О.А., в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу правопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди та не врахував, що відповідно до постанови Коломийського міськрайонного суду від 122.06.2024 року у справі №346/2821/24 саме ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки "Renault Master", номерний знак « НОМЕР_2 », вчинив перешкоду в русі автомобілю, яким керувала ОСОБА_1 , що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди. Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують перевищення ОСОБА_1 швидкості руху транспортного засобу. Звертає увагу, що відповідно до відеозапису, який долучено до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки "Renault Master", номерний знак « НОМЕР_2 », рухаючись в с. Саджавка Надваірнянського району, здійснив розворот та рухаючись у «зустрічному напрямку по своїй смузі руху», перетнув дорожню розмітку1.1(вузька суцільна лінія) та без включення показнику повороту здійснив маневр повороту праворуч зі смуги зустрічного руху до стоянки перед будинком№96 по вул. Українська в с. Саджавка, чим вчинив перешкоду транспортному засобу, яким керувала ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції :

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник адвокат Паламарчук О.А. повністю підтримали вимоги апеляційної скарги,

- потерпілий ОСОБА_2 вважав, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Апеляційний суд також неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №586354 від 21.05.2024 року ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 21.05.2024 року о 09:45 год. в с. Саджавка, по вул. Українська, Коломийського (Надвірнянського) району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки "Renault Megane", номерний знак « НОМЕР_1 », не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималась безпечної дистанції, у результаті чого здійснила зіткнення з транспортним засобом марки "Renault Master", номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, чим порушила вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звинувачується в тому, що керуючи транспортним засобом, діючи в порушення вимог пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрала безпечної швидкості руху та не дотрималась безпечної дистанції, у результаті чого здійснила зіткнення з іншим транспортним засобом, який рухався попереду.

Суд першої інстанції, обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення послався на дані схеми місця ДТП, яка сталася 21.05.2024 року в с. Саджавка, по вул. Українська, Коломийського (Надвірнянського) району Івано-Франківської області, відповідно до якої зафіксовано розташування транспортних засобів після дорожньо- транспортної пригоди та перелік пошкоджень, отриманих транспортними засобами, внаслідок ДТП, розміри проїжджої частини, дорожня розмітка;

Суд також послався на рапорт помічника чергового Коломийського РВП щодо повідомлення зі служби «102» від 22.05.2024 року з приводу вказаної ДТП, відповідно до якого надійшло повідомлення зі служби «102» ОСОБА_2 про те, що в с. Саджавка, по вул. Українська, 96, Івано-Франківської області, ДТП між транспортними засобами марки "Renault Megane", номерний знак « НОМЕР_1 », та "Renault Master", номерний знак « НОМЕР_2 ». Виїздом ГРПП на місце встановлено, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "Renault Master", маючи намір повернути праворуч із смуги зустрічного руху, не зайняв крайнє положення на проїжджій частині та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки "Renault Megane", під керуванням ОСОБА_1 , яка не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не стежила за дорожньою обстановкою, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріалами збитками; на учасників ДТП складені адміністративні протоколи.

Суд першої інстанції також послався на дані відеозапису, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення та на якому зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Зокрема, суд першої інстанції зазначив, що вищевказаним відеозаписом зафіксовано, як автомобіль марки " Renault Master ", номерний знак « НОМЕР_2 », виїхав з другорядної дороги на головну, та проїхавши декілька метрів, уповільнивши рух, почав здійснювати поворот ліворуч, та в цей час, намагаючись гальмувати, в нього різко врізався транспортний засіб марки "Renault Megane".

Однак, зазначені судом обставини дорожньо-транспортної пригоди явно не відповідають даним відеозапису, оскільки зі змісту відеозапису вбачається, що дорожньо-транспортна пригода відбулась під час виконання водієм ОСОБА_2 , повороту праворуч, а не повороту ліворуч, як зазначив суд першої інстанції.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Так, відеозаписом зафіксовано, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки "Renault Master", номерний знак « НОМЕР_2 », виїжджає із другорядної дороги на зустрічну смугу руху головної дороги та рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів, пропускає машини, які рухаються у попутному йому напрямку по іншій смузі руху та в подальшому починає виконувати поворот праворуч, чим створює перешкоду для транспортного засобу марки "Renault Megane", номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 , яка рухається по своїй смузі руху. Відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 намагається уникнути зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 , застосовує екстрене гальмування та зміщується вправо. Відеозаписом зафіксовано зіткнення транспортних засобів за межами проїзної частини.

Відповідно до переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,, який долучено до схеми дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок вказаної ДТП автомобіль марки " Renault Master " отримав пошкодження підкрильника, бокових габаритних вогнів, ковпака, а автомобіль марки "Renault Megane" бампера, капота, правого та лівого крила, лобового скла, лівого переднього колеса.

Дані схеми дорожньо-транспортної пригоди та переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, повністю узгоджуються між собою в частині механізму дорожньо-транспортної пригоди на її наслідків.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що під аварійною обстановкою необхідно розуміти ситуацію, за якої інші учасники дорожнього руху були змушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказану аварійну ситуацію було створено саме діями водія ОСОБА_2 , який керуючи транспортним засобом марки "Renault Master", номерний знак « НОМЕР_2 », перед поворотом праворуч зі смуги зустрічного руху не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та створив перешкоду для руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , яка рухалась по своїй смузі руху у попутному напрямку.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до 10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Апеляційний суд приймає до уваги, що постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківької області від 12 червня 2024 року встановлено, що 21.05.2024 року о 09:45 год. в с. Саджавка, по вул. Українська, Коломийського (Надвірнянського) району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , керуючи,транспортним засобом марки "Renault Master", номерний знак « НОМЕР_2 », перед поворотом праворуч зі смуги зустрічного руху, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки "Renault Megane", номерний знак « НОМЕР_1 », який рухався у попутному напрямку, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини та прийшов до помилкового висновку про порушення водієм ОСОБА_1 пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та безпідставно визнав її винуватою у вчиненні правопорушення , передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що розгляд провадження відбувається в межах обвинувачення, яке висунуто особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до вимог п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Разом з тим, зі змісту обставин дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що ОСОБА_1 діяла в умовах аварійної обстановки, яку було створено водієм іншого транспортного засобу. При цьому, питання, щодо наявності в неї технічної можливості відвернути зіткнення транспортних засобів, шляхом виконання вимог ПДР України, виходять за межи висунутого обвинувачення.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги проте, що суд першої інстанції не дав належної оцінки сукупності досліджених доказів є обґрунтованими.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених доказів свідчить про те, що рішення суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є явно незаконним і несправедливим.

Так, апеляційний суд звертає увагу на те, що судове рішення повинно бути ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині постанови суд повинен був обґрунтувати свій висновок в частині доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності конкретними доказами та вказати, які саме фактичні дані підтверджують обставини вчиненого правопорушення.

При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд приймає до уваги, що згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. (Справа "Салов проти України").

Апеляційний суд вважає, що матеріали адміністративної справи не містять достатніх та переконливих доказів, які поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП за обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з приписами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів не доводить поза розумним сумнівом, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Паламарчук О.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 червня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв