Номер провадження: 33/813/378/24
Номер справи місцевого суду: 491/1039/23
Головуючий у першій інстанції Надєр Л. М.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченка О.О., за участю: секретаря судового засідання Соколовської Є.Р., прокурора Щербіни Н.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Маковецького О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 13 грудня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7; ч.2 ст.172-7 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення:

за ч.1 ст.172-7 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення №1691/2023 від 04 вересня 2023 року - у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень;

за ч.1 ст.172-7 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення №1692/2023 від 04 вересня 2023 року - у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень;

за ч.2 ст.172-7 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення №1693/2023 від 04 вересня 2023 року - у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень;

за ч.2 ст.172-7 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення №1694/2023 від 04 вересня 2023 року - у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень;

На підставі ст.36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч.2 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Крім того на користь держави стягнутий судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

Постановою суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки директора відокремленого структурного підрозділу «Ананьївський аграрно-економічний фаховий коледж Уманського національного університету садівництва», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII «Про запобігання корупції» і Примітки до ст.172-7 КУпАП, в порушення ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив безпосереднього керівника - Уманський національний університет садівництва про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення та вчинення дій, щодо підписання наказу №91-к від 17.12.2021 «Про призначення грошової винагороди», згідно якого нараховано та виплачено грошову винагороду в розмірі 3000 грн. йому особисто, чим зчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки директора відокремленого структурного підрозділу «Ананьївський аграрно-економічний фаховий коледж Уманського національного університету садівництва», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» і Примітки до ст.172-7 КУпАП, в порушення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив безпосереднього керівника - Уманський національний університет садівництва про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення та вчинення дій, щодо підписання наказу № 92-к від 17.12.2021 «Про преміювання», згідно якого нараховано та виплачено премію в розмірі 13000 грн. йому особисто, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки директора відокремленого структурного підрозділу «Ананьївський аграрно-економічний фаховий коледж Уманського національного університету садівництва», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-УІІ «Про запобігання корупції» і Примітки до ст.172-7 КУпАП, в порушення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дію та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу № 91-к від 17.12.2021 «Про призначення грошової винагороди», згідно якого нараховано та виплачено грошову винагороду в розмірі 3000 грн. йому особисто, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки директора відокремленого структурного підрозділу «Ананьївський аграрно-економічний фаховий коледж Уманського національного університету садівництва», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст.3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» і Примітки до ст. 172-7 КУпАП, в порушення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дію та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу № 92-к від 17.12.2021 «Про преміювання», згідно якого нараховано та виплачено премію в розмірі 13000 грн. йому особисто, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції захисник Маковецький О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що метою корупційного правопорушення є виключно одержання неправомірної вигоди.

Необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частинами 1 та 2 ст.172-7 КУпАП є виникнення у такої особи реального конфлікту інтересів, обов`язковим елементом якого є приватний інтерес цієї особи, що суперечить її повноваженням.

В діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки накази про призначення грошової винагороди, були видані в умовах потенційного конфлікту інтересів, а не реального конфлікту інтересів, оскільки відсутня така обов`язкова ознака реального конфлікту інтересів, як наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення, і, відповідно, не зазначено, в чому саме такий вплив знайшов свій вияв та яким саме чином вплинув на об`єктивність прийнятого рішення. Нормами чинного КУпАП не передбачено адміністративної відповідальності за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах потенційного конфлікту інтересів.

Однак, суд першої інстанції у основу свого рішення поклав лише ті докази, які перебували в матеріалах справи.

Суд не дав належної оцінки фактичним обставинам справи, а саме тому, що покладаючи на ОСОБА_1 тимчасове виконання обов`язків директора, жодна посадова особа Уманського національного університету садівництва трудового договору з ним на цю посаду не заключала, посадових інструкцій не вручала, відповідних заходів щодо запобігання конфлікту інтересів не вживала.

Крім того, суд не взяв до уваги ті обставини, що ОСОБА_1 отримував премію у розмірі 13 000 грн. та 3 000 грн. з бюджету економії за викладацьке мистецтво та відповідну роботу заступника цього учбового закладу.

ОСОБА_1 підписуючи накази про преміювання діяв поза межами реального конфлікту, а навпаки в межах потенційного конфлікту, що не передбачає адміністративної відповідальності.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Захисник Маковецький О.М. та ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури Щербіна Н.М. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити оскаржену постанову без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиціями ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів -

Відповідно до п.2 примітки до ст.172-7 КУпАП під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватними інтересами особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 ст.172-7 КУпАП слід брати до уваги ту обставину, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП полягає у вчиненні особою дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів та в неповідомленні про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Тобто, для того, щоб вважати особу винною у вчиненні вказаного правопорушення має бути встановлено дві взаємопов`язаних обставини: наявність конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень за таких умов.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року та примітки до ст.172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Тобто конфліктом інтересів є не вчинення особою якогось порушення взагалі, а суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, яка впливає на об`єктивність прийняття рішень під час виконання наданих їй службових повноважень.

З цього випливає, що предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст.172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання ним службових чи представницьких повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічними, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення публічним діячем інших дій. Доведення достатніми доказами обставин чітко визначеної суперечності є обов`язковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме й про відсутність складу адміністративного правопорушення.

При цьому, має бути беззаперечно визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи, в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Відповідно до роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції № 11 від 13.06.2022 року «Щодо наявності/відсутності конфлікту інтересів під час реалізації повноважень з окремих питань оплати праці», оскільки особа не може об`єктивно оцінити власну роботу при внесенні пропозицій щодо розміру премій чи надбавки для себе, між її приватним інтересом, що полягає у бажанні отримати стимулюючу виплату у вищому розмірі, та службовими повноваженнями виникає суперечність, яка впливає на її об`єктивність при вчиненні зазначених дій, що є реальним конфліктом інтересів.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до наказу Уманського національного університету садівництва №582/к/тр від 29.11.2021 року на заступника директора з виховної роботи ОСОБА_1 тимчасово покладено виконання обов`язків директора відокремленого структурного підрозділу «Ананьївський аграрно-економічний фаховий коледж Уманського національного університету садівництва» з 29.11.2021 по 28.12.2021 з правом першого підпису (том №1, а.с.29, том №2, а.с.25, 88, 149).

Наказом в.о. директора відокремленого структурного підрозділу «Ананьївський аграрно-економічний фаховий коледж Уманського національного університету садівництва» ОСОБА_1 №80-к від 29 листопада 2021 року ОСОБА_1 тимчасово взяв на себе обов`язки директора коледжу з 29 листопада 2021 року по 28 грудня 2021 року з правом першого підпису (том №1, а.с.30, том №2, а.с.26, 89, 150).

Уманський національний університет садівництва є юридичною особою публічного права.

До складу Уманського національного університету садівництва входять відокремлені структурні підрозділи, в тому числі і відокремлений структурний підрозділ «Ананьївський аграрно-економічний фаховий коледж Уманського національного університету садівництва».

Тимчасово виконуючий обов`язки директора відокремленого структурного підрозділу «Ананьївський аграрно-економічний фаховий коледж Уманського національного університету садівництва» ОСОБА_1 наділений адміністративно-господарськими та організаційно- розпорядчими функціями та є посадовою особою юридичної особи публічного права, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єктом відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону та Примітки до ст.172-7 КУпАП, та на нього поширюється дія цього Закону, а тому він зобов`язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначені у ст.28 вказаного Закону.

Так, відповідно до ч.1 ст.28 Закону «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Наказом в.о. директора відокремленого структурного підрозділу «Ананьївський аграрно-економічний фаховий коледж Уманського національного університету садівництва» №91-к від 17 грудня 2021 року про призначення грошової винагороди (том №1, а.с.13, том №2, а.с.81) ОСОБА_1 нараховано та виплачено грошову винагороду в розмірі 3000 гривень собі особисто, тобто, під час виконання ОСОБА_1 передбачених посадовою інструкцією і положенням службових повноважень, порушивши при цьому вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто, не повідомив Уманський національний університет садівництва про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час підписання вище вказаного наказу, а також вчинив дію та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання вказаного наказу, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї конфлікту інтересів, та за ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Наказом в.о. директора відокремленого структурного підрозділу «Ананьївський аграрно-економічний фаховий коледж Уманського національного університету садівництва» №92-к від 17 грудня 2021 року про преміювання (том №2, а.с.18, 142) ОСОБА_1 нараховано та виплачено премію в розмірі 13000 гривень собі особисто, тобто, під час виконання ОСОБА_1 передбачених посадовою інструкцією і положенням службових повноважень, порушивши при цьому вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто, не повідомив Уманський національний університет садівництва про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час підписання вище вказаного наказу, а також вчинив дію та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання вказаного наказу, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї конфлікту інтересів, та за ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, під час виконання службових повноважень у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом і наявним майновим інтересом у вигляді надання додаткових грошових коштів собі особисто, та його службовими повноваженнями, вираженими у одноосібній службовій можливості ОСОБА_1 розпоряджатися коштами, застосовувати заходи заохочення до працівників коледжу, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення.

Згідно відповіді з Уманського національного університету садівництва №594/01-10 від 02 серпня 2023 року, повідомлення від ОСОБА_1 , щодо виникнення конфлікту інтересів а період з 01 січня 2021 року по теперішній час не надходило (том №1, а.с.188, том №2, а.с.40, 103, 164).

Апеляційний суд враховує, що у своїх поясненнях, доданих до протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією ОСОБА_1 підтвердив, що він особисто підписував накази про преміювання та призначення грошової винагороди працівникам коледжу, в тому числі себе особисто, та про наявність у нього реального конфлікту інтересів з вказаного питання будь-який орган, будь-яким чином він не повідомляв. Також в своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що на той час він не розумів, що він порушував вимоги Закону України «Про запобігання корупції» (том №1, а.с.163-165, том №2, а.с.33-35, 96-98, 157-159).

Вказаними поясненнями ОСОБА_1 фактично визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень.

З приводу доводів сторони захисту про те, ОСОБА_1 не розумів, що він порушував вимоги Закону України «Про запобігання корупції» і ніхто йому не роз`ясняв, що він має повідомляти про виникнення у нього конфлікту інтересів керівника вищого рівня апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Доводи про те, що у ОСОБА_1 не було корисливого умислу на вчинення правопорушень, апеляційний суд також визнає неспроможними.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП виражається як у формі умислу та і у формі необережності.

ОСОБА_1 мав дискреційні повноваження та міг на власний розсуд визначати вид і зміст свого управлінського рішення (як підписувати наказ про призначення собі грошової винагороди так і не підписувати його).

В даному випадку судом розглядається не корупційне правопорушення, а адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, яке полягає у недотриманні обмежень, передбачених ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», якою зокрема передбачено, що особа має повідомляти про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а також не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, що в даному випадку ОСОБА_1 дотримано не було.

При цьому відсутність у ОСОБА_1 корисливого умислу в даному випадку жодним чином не впливає на кваліфікацію його дій (бездіяльності).

За таких обставин доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисника Маковецького О.М. щодо незаконності постанови суду першої інстанції є необґрунтованими та, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення.

При цьому апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 33, 36 КУпАП в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Маковецького О.М. залишити без задоволення.

Постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 13 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7; ч.2 ст.172-7 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко