Справа № 183/678/24
№ 3/183/1067/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Лила В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

в провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла справа про адміністративне правопорушення, де в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 349590 від 17січня 2024 року зазначено, що 01 січня 2024 року, приблизно о 18 годині 09 хвилин, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно матері своєї співмешканки ОСОБА_2 , тобто умисні дії психологічного характеру, а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, правопорушення вчинено повторно протягом року, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному чи фізичному здоров`ю.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час проведення судового засідання, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від ОСОБА_1 не надходило, тому на підставі ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу в його відсутність.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис у протоколі, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтею 173-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД № 349590від 17.01.2024 року, рапорт від 01.01.2024 року, протокол прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення або таке, що готується від 01.01.2024 року, пояснення ОСОБА_2 від 01.01.2024 року, рапорт від 18.01.2024 року.

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП доведена.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точності відповідності з законом.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При визначенні виду і розміру стягнення, суд керуючись ст. 33 КУпАП враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. Суд вважає, при таких обставинах до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу і відповідно до ст. 23 КУпАП, це буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 173-2 ч. 2, 279, 280, 40-1 КУпАП, суд, -

постановив:

накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом 3 місяців.

Суддя В.М. Лила