Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/1297/24
Провадження №3/523/1001/24
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

"14" лютого 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Деркачов О.В., за участю особи, яка притягується до відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали УПП в Одеській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпроАП),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.1«а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), не маючи при собі посвідчення водія про право керування транспортним засобом, повторно протягом року, о 14 годині 00 хвилин 13 січня 2024 року, керував автомобілем марки «BMW 435і», н/з НОМЕР_1 , біля буд.№122/2, по пр-кту Добровольського, в м. Одесі.

При складенні протоколу 13 січня 2024 року ОСОБА_1 письмових пояснень не надав. В судовому засіданні провину визнав у повному обсязі та підтвердив перепаркування транспортного засобу на території парковки біля магазину.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного.

З об`єктивної та суб`єктивної сторін склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпроАП, встановлює відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має посвідчення водія відповідної категорії, а також передбачає наявність умисної форми вини, тобто особа є обізнаною із відсутністю права та всупереч цьому, свідомо продовжує керувати транспортним засобом.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпроАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Відповідно до долучених до протоколу інформаційних довідок з порталу Національної поліції України ОСОБА_1 :

- мав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , з терміном їх дії з 13 червня 2019 року до 13 червня 2049 року, з категорією «В» (з 15 липня 2014 року), яке здано на збереження до УПП в Одеській області;

- 01 січня 2024 року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпроАП, що також підтверджено змістом постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №930343.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненому діянні підтверджується аналогічним змістом протоколу про адміністративне правопорушення, а також змістом відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, з якої вбачаються обставини надання ОСОБА_1 наступних усних пояснень, що він щойно припаркувався в місці зупинки, а також серед документів має лише паспорт громадянина України.

За таких обставин суддя вважає, що інспектор патрульної поліції в протоколі серії ААД №734341 від 13 січня 2024 року обґрунтовано дійшов висновку, який відповідає фактичним обставинам справи, про повторне протягом року порушення ОСОБА_1 вимог ст.15 Закону України «Про дорожній рух», а також п.2.1«а» ПДР, у зв`язку з чим, є правильною кваліфікація скоєного ним діяння за ч.5 ст.126 КУпроАП.

При визначенні міри адміністративного стягнення суддя враховує характер скоєного правопорушення, особу порушника, у зв`язку з чим вважає можливим накласти на ОСОБА_1 стягнення, передбачені санкцією зазначеної статті, тобто накладення штрафу та позбавлення його права керування транспортним засобом, без оплатного вилучення транспортного засобу, який йому не належить, із обов`язком сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.276, 280, 283, ч.5 ст.126 КУпроАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпроАП, стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто стягнути з цієї особи в доход держави 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн, а також позбавити права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В.Деркачов