Справа № 161/1688/24
Номер провадження: 3/161/1061/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувався, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

04.01.2024 року о 17:53 год., в м. Луцьку по вул. Кравчука, 24, ОСОБА_1 будучи власником транспортного засобу ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.9 «г» ПДР України, передав право керування даним автомобілем ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», результат якого становив 2,01 %о.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також визначено перелік адміністративних правопорушень, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Згідно зі ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Так, про судове засідання, призначене об 11:30 год., 14.02.2024 року, ОСОБА_1 було повідомлено смс-сповіщенням (судовою повісткою), яке було отримано останнім 30.01.2024 року, тобто не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не передбачається обов`язкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 079377, складеним 04.01.2024 року поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП капралом поліції Ляснюком С.М. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зі змісту вищевказаного протоколу слідує, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 1);

-копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 417023, складеного 04.01.2024 року поліцейським взводу № 1 роти № 1 БУПП у Волинській області ДПП капралом поліції Басюком Д.В. відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

-довідкою УПП у Волинській області ДПП від 09.01.2024 року з якої слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає повторності вчинення адміністративних правопорушень за ст. 130 КУпАП (а.с. 3);

-чеком приладу «Alcotest Drager 6820» ARHJ-0304, з якого вбачається, що особою, яку тестують є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; тест № 3835 від 04.01.2024 року, 18:10 год.; результат огляду 2,01 %о (а.с. 4);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції від 02.01.2024 року, з якого слідує, що ОСОБА_2 до КП «ВМЦТЗ» не доставлявся (а.с. 5);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд ОСОБА_2 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови; огляд проведений за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820» ARHJ-0304; результат огляду на стан сп`яніння 2,01 %о. ОСОБА_2 з результатом погодився, що підтвердив власним підписом (а.с. 6);

-рапортом інспектора взводу № 2 роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП капрала поліції Ляснюка С.М. від 04.01.2024 року в якому останній зазначила, що причиною зупинки транспортного засобу ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 стало порушення ним вимог ПДР несправність заднього правого габаритного світла (а.с. 7);

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 370570 від 04.01.2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винним за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400 грн. Дана постанова набрала законної сили та є чинною (а.с. 8);

-відеозаписом із відеореєстратора, встановленого у службовому автомобілі патрульної поліції та із нагрудної боді-камери поліцейського на якому зафіксовано наступне. Під час здійснення патрулювання співробітниками поліції було виявлено транспортний засіб ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого при виїзді з повороту не увімкнув світлового покажчика відповідного напрямку. Внаслідок цього останнього було зупинено, а також встановлено його особу, ким виявився ОСОБА_2 . Разом з водієм у салоні автомобіля знаходився ОСОБА_1 , який є власником даного транспортного засобу. В ході спілкування з ОСОБА_2 поліцейськими було встановлено наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Факт вживання алкоголю того ж дня останній підтвердив особисто. При цьому, в ході розмови ОСОБА_1 пояснював, що алкогольні напої з ОСОБА_2 вони вживали разом. У зв`язку з цим, ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. На таку пропозицію останній погодився та за наслідками продуву ним спеціального технічного приладу його покажчик становив 2,01 %о. Такий результат алкотестера ОСОБА_2 не оспорював та на проходженні повторного огляду в закладі охорони здоров`я не наполягав (а.с. 9).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає, в свою чергу ОСОБА_1 жоден із вказаних доказів в ході розгляду справи спростований не був.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Як було встановлено в ході розгляду справи, станом на 04.01.2024 року ОСОБА_1 був власником транспортного засобу ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 та при передачі права керування ОСОБА_2 йому достовірно було відомо про факт вживання алкоголю останнім.

Зазначене безпосередньо свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу інкримінованого йому за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Згідно п. 2.9 «г» ПДР України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Відповідно до п.п. 2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у інспектора поліції були в наявності. Так, інспектором поліції було встановлено, що у ОСОБА_2 відчувався різкий запах алкоголю з порожнини рота, а також спостерігається порушення мови.

Згідно п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

З досліджених судом відеозаписів з нагрудних відео реєстраторів працівників поліції встановлено, що ОСОБА_2 з результатами огляду на стан сп`яніння на місці події за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» погодився, а також на проходженні повторного огляд на визначення такого стану в найближчому закладі охорони здоров`я не наполягав.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Як встановлено судом, факт проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки був зафіксований із використанням спеціальних технічних засобів, а тому присутність двох свідків не вимагалася.

Пунктом 7 Розділу ІІ Інструкції визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як було встановлено судом, огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме: приладу «Alcotest Drager 6820» ARHJ-0304, результат якого склав 2,01 %о, був проведений 04.01.2024 року о 18:10 год.

Згідно Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» № 1747 від 13.10.2016 року міжповірочний інтервал для газоаналізаторів встановлений строком на 1 рік.

Так, результати огляду за допомогою «Alcotest Drager 6820» ARHJ-0304, яким 04.01.2024 року було виявлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 під час керування ним транспортним засобом, був здійснений приладом з чинною повіркою до 07.12.2024 року включно (останнє калібрування здійснене 07.12.2023 року).

Таким чином, суд приходить до висновку, що чек газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» ARHJ-0304, за допомогою якого було встановлено перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом у даній справі.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, майновий стан.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП містить розмежування при застосуванні адміністративного стягнення для осіб у статусах «водій» та «інша особа».

Згідно з ст. 1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-ІІІ, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, конструкція зазначених правових норм передбачає дві обов`язкові ознаки у своєму невід`ємному взаємозв`язку, які характерні для категорії «водій» - це керування транспортним засобом і наявність посвідчення водія.

Відтак, ОСОБА_1 у розглядуваному випадку не був водієм, а тому останній відноситься до категорії «інші особи», стягнення для якої передбачено окремо санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

На підставі ст. ст. 7, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 252, 283, 284 КУпАП, керуючись ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська