ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з тимчасової ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

04.02.2024 року, близько 21 год. 30 хв., посадовою особою військової частини НОМЕР_1 , а саме командиром інженерного взводу молодшим сержантом ОСОБА_2 , був виявлений солдат ОСОБА_1 , який перебував на тимчасовій території дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в Покровському районі Донецької області та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду (воєнного стану), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав, з обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення повністю погодився, просив суворо не карати. Крім того, у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, просив розстрочити виконання постанови на три місяці, обґрунтувавши тим, що лягає на лікування до госпіталю.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що ОСОБА_1 є винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідальність військовослужбовців за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає у разі розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-Х11 зі змінами: особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває й на теперішній час.

Дослідивши матеріали адміністративної справи вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підтверджується:

- інформацією, що міститься у протоколі ДНК-2/760 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 04.02.2024 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 233 від 04.02.2024 року та фототаблицею з результатами медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння, результати тесту 1,22‰.

Оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що ОСОБА_1 своїми протиправними діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме перебував на тимчасовій території дислокації підрозділу військової частини та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вина якої у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, які фактично не оспорюються й ОСОБА_1 , суддя враховує, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України 24 лютого 2022 року, Указом Президента України введено воєнний стан який триває й на теперішній час, та військовослужбовці зобов`язані здійснювати заходи щодо оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Приймаючи до уваги характер вчиненого адміністративного правопорушення, вважаю необхідним накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що буде достатнім для попередження вчинення ним інших правопорушень в подальшому.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 30-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

За вимогами ч. 1 ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Суд, врахувавши заяву ОСОБА_1 та неможливість останнім одноразово сплатити суму штрафу, а також дію військового стану в країні, вважає за можливе відстрочити виконання постанови строком на 3 (три) місяці.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 24, 27, 33, 40-1, 172-20, 283 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп., який повинен бути сплачений на користь держави за наступними реквізитами: отримувач: Добропільське ГУК/Добропільська МТГ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: (IBAN): UA0005652, код класифікації доходів бюджету 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету - адміністративні штрафи та інші санкції.

Розстрочити виконання постанови в частині накладання на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень на строк 3 (три) місяці, до 15 травня 2024 року включно.

Відповідно до статті 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Любчик