Провадження № 33/812/77/24 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Гриненко М. В.
Доповідачка апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Ямкової О. О.

за участю: секретаря Голощапової А. О.,

особи, відносно якої

провадження у справі закрито ОСОБА_1 ,

захисника Камінського В. І.,

представника потерпілого Притикіна І. І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою представника потерпілого Притикіна І. І. на постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 січня 2024 року, якою у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 ,

провадження за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Приймаючи рішення про закриття провадження, суддя у своєї постанові від 19 січня 2024 року зазначив, що у відношенні ОСОБА_1 складено протокол від 26 жовтня 2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, за обставинами якого: 26 жовтня 2023 року о 12.30 в місті Миколаєві по вулиці 1-а Лінія, 36 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Zafira», номерний знак НОМЕР_1 , де в порушення пунктів 2.3 «б», 13.3 ПДР України, під час об`їзду транспортного засобу марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Не погодившись з такою постановою суду, представник потерпілого адвокат Притикін І. І. подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повернути до патрульної поліції на доопрацювання.

Апелянт зазначав, що ухвалюючи оспорене судове рішення, суддя вказав на невідповідність суті правопорушення фактичним обставинам дорожньо-транспортної пригоди, але замість направлення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання, продовжив розгляд справи. При тому не врахував, що у протоколі невірно зазначено по-батькові особи, відносно якої його складено, та протокол не підписано потерпілою особою, що передбачено законодавцем.

Справа розглянута суддею без належного повідомлення потерпілого, внаслідок чого його обмежено у доступі до правосуддя.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 також не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним способом, заяв про відкладення слухання справи з поважних причин неявки не надав. Розгляд справи проведено за його відсутністю у присутності його представника відповідно до положень статті 294 КУпАП.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення представника потерпілого Притикіна І. І. на підтримку доводів скарги, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Камінського В. І., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який у відповідності до статті 251 КУпАП є доказом у справі.

Тому постанова, згідно до положень статті 283 КУпАП, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Так, за матеріалами справи ОСОБА_1 вменяється порушення пунктів 2.3 «б», 13.3 ПДР України, з огляду на які, він не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу при об`їзді іншого автомобіля, рухаючись по вулиці 1а Лінія у місті Миколаєві, з яким вчинив зіткнення.

Вважаючи, що такі дії ОСОБА_1 не підтверджені належними доказами, суддя першої інстанції закрив провадження у справі за відсутністю в діях водія події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Ці висновки суду ґрунтуються на правильно встановлених ним обставинах справи.

За положеннями пунктів 2.3 «б», 13.3 ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну. При перестроюванні чи зміні напрямку свого руху, водій повинен впевнитися, що це буде безпечно для інших учасників руху. Водій залежно від швидкості руху та дорожньої обстановки повинен дотримуватися безпечного інтервалу.

Так, за пунктом 13.3 ПДР України визначено, що дотримання безпечного інтервалу водіями можливо під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду. При здійсненні об`їзду перешкоди, водій враховує, що перешкодою для його руху є нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу. На дорогах, із двостороннім рухом, які мають по одній смузі руху (не менше 2,75м) в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу (пункти 1.10, 11.3 ПДР України).

Аналіз наведених норм, які регулюють правила дорожнього руху, свідчить про те, що об`їзд одним автомобілем перешкоди для його руху, яким відносно нього є інший автомобіль, з дотримання безпечного бокового інтервалу на дорогах, які мають по одній смузі руху в кожному напрямку за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки, можливо лише в тому випадку, коли перешкода для руху транспортного засобу виникла на його смузі руху, що як наслідок потребувало від нього виїзду на зустрічну смугу руху. Тобто вчинення такого виду маневру, як об`їзд автомобіля, як перешкоди, що рухається назустріч, без виїзду зі своєї смуги руху, ПДР України не передбачено.

Отже, за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, порушення ОСОБА_1 бокового інтервалу при русі у своїй смузі руху відносно автомобіля потерпілого, який рухався йому назустріч, можливо було лише при зустрічному роз`їзді, який здійснено не у відповідності до Правил дорожнього руху України, внаслідок чого автомобіль потерпілого об`єктивно не був перешкодою для руху транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 , для чого він повинен був здійснити його об`їзд.

Саме про такі обставини роз`їзду вказували у письмових поясненнях усі учасники дорожньо-транспортної пригоди, як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 (а.с.4-5).

Крім того дані, що містяться у схемі ДТП, а також надане фото свідчать про те, що: ширина проїзної частини дороги по вулиці 1а Лінія, що поділяється на дві смуги та складає 7м, тобто по 3.5м у кожному напрямку. Автомобіль ОСОБА_1 рухався у своїй смузі руху та зупинився після ДТП також виключно у своїй смузі руху, оскільки відстань від його лівих коліс до лівого від нього краю проїзної частини зустрічного напрямку склало 5.2м. Автомобіль ОСОБА_2 рухався назустріч автомобілю ОСОБА_1 та після ДТП зупинився на своїй смузі руху, але на відстані від його лівих коліс до лівого від нього краю зустрічної проїзної частини відповідно на 4.6м та 4м. Осипання бокового дзеркала та повторювача поворотника бокового дзеркала транспортного засобу «Audi A6», яким керував ОСОБА_2 , починається на смузі руху автомобіля ОСОБА_1 , оскільки має місце на його проїзній частині на відстані 1.8м від правого краю дороги відносно руху автомобіля «Opel Zafira», і в подальшому на відстані 4м, що є зустрічною смугою руху відносно напрямку руху автомобіля «Opel Zafira» (а.с.3).

При тому ОСОБА_2 зазначив про незгоду із заміром осипу півторювача поворотника бокового дзеркала його транспортного засобу «Audi A6», але наявність матеріальних слідів не спростував.

Отже, проїзна частина в кожному напрямку містить по одній смузі руху та кожна з них визначає можливість зустрічного роз`їзду автомобілів або об`їзд перешкод для їх руху, які повинні бути розташовані виключно у смузі руху того автомобіля, по якій він рухається, а тому не передбачає об`їзду автомобіля, як перешкоди для руху, який не лише рухається, але ще рухається назустріч один одному.

Ці докази у сукупності досліджені належним чином та оцінені суддею суду першої інстанції, в тому числі за визначеним стандартом доказування «поза розумним сумнівом», у відповідності до якого вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена працівниками поліції без виникнення жодних сумнівів.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження, є винною у вчиненні цього правопорушення.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи в їх сукупності, суддя суду першої інстанції, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, вважав встановленим, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Zafira», рухався в межах обраної ним смуги руху ближче до її правого краю, не здійснюючи об`їзду будь-якої перешкоди для його руху, внаслідок чого не порушив боковий інтервал відносно автомобіля «Audi A6», який рухався йому на зустріч та об`їзд якого він не здійснював.

Тому, за встановлених обставин, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, мотиви якого перевірено у суді апеляційної інстанції, та свідчать про те, що в діях водія ОСОБА_1 відсутні порушення, передбачені пунктами 2.3 «б», 13.3 ПДР України, які визначені уповноваженими особами поліції при кваліфікації дій водія, так як виключають в діях водія ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, в межах складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин пояснення представника потерпілого про наявність вини ОСОБА_1 в порушенні інших пунктів ПДР України та за інших обставин, які за його розумінням викладені неправильно у протоколі про адміністративне правопорушення, не є підставою для його повернення на доопрацювання з метою складення іншого протоколу за порушення інших пунктів ПДР України та з викладенням інших обставин події, а тому не впливають на процесуальний порядок розгляду справи виключно в межах складеного протоколу.

Внаслідок цього ці доводи апеляційної скарги, наведені за аналізом даних, що містяться у схемі ДТП, та пунктів ПДР України, які трактуються ними на свій розсуд, не є слушними та не відповідають установленим судами обставинам справи.

Посилання на відсутність підпису ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , за положеннями статті 256 КУпАП не є обов`язковою складовою його змісту, внаслідок чого не є підставою для направлення протоколу на доопрацювання з метою його підписання ОСОБА_2 на вимогу представника потерпілого у позапроцесуальний спосіб, зокрема, після розгляду судом першої інстанції.

Такими же є твердження про наявність описки у букві при написанні по-батькові ОСОБА_1 , оскільки як за наявністю букви «а», так і за наявністю букви «у», підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 КУпАП, за складеним відносно нього протоколом відсутні.

При тому недоречним є викладення у більшій частині змісту апеляційної скарги тверджень представника потерпілого про порушення судом прав потерпілого, якими його обмежено у доступі до правосуддя, які спростовуються як матеріалами справи, зокрема, надсиланням судом в належний спосіб повідомлення про дати слухання справи (а.с.25), так і участю представника потерпілого, як під час розгляду справи в суді першої інстанції (а.с.8-11), так і під час її апеляційного перегляду.

На підставі викладеного суддею суду першої інстанції правильно та обґрунтовано закрито провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, і підстав для його скасування судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Притикіна І. І. залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 січня 2024 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито, в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова