ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 678/17/24

Провадження № 33/4820/154/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., за участю секретаря Мельничук К.С., Дишкантюк Н.А., захисника Бригиди В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року, якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , працюючої медсестрою КНП «Летичівська багатопрофільна лікарня»,

визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою суду 30.12.2023 року о 20 год. 43 хв. в с.Головчинці, по вул.Кармелюка, 1, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «ВАЗ 11183», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому Законом порядку на місці зупинки зі згоди водія за допомогою приладу алкотестеру «Драгер Алкотест 6810» тест №202 від 30.12.2023 року, результат тесту 0,56% проміле алкоголю в крові. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовилась, чим своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9 а) ПДР України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП - керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову суду вважає незаконною, необґрунтованою, такою що прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вказує, що суд порушив її право на захист, оскільки у вказаний в протоколі час та дату, прийшла до суду, проте працівник судової охорони повідомив, що у цей день на розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 немає. Згодом вона дізналась у кого на розгляді знаходяться вказані матеріали та бажаючи скористатись юридичною допомогою адвоката написала заяву про відкладення розгляду справи. Проте, при ознайомленні з матеріалами справи, на поданій нею заяві були виявлені записи щодо отримання та реєстрації заяви, згідно яких справу розглянуто 15.01.2024 року без участі ОСОБА_1 , оскільки вона була відсутня.

Зауважує, що факт її перебування у приміщенні суду зафіксовано на відеокамеру і підтверджується відеозаписом.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №405896 не відповідає додаткам 1 та 2 Інструкції, а саме відсутня графа чи притягувалась особа до адміністративної відповідальності, роз`яснення положень ст.ст.55,56,59 Конституції України а також про вручення другого примірнику протоколу про адміністративне правопорушення.

Наголошує і ОСОБА_1 на тому, що положення 63 Конституції України і ст.286 КУпАП працівник поліції оголосив, але належним чином не роз`яснив, тому вона не змогла скористатися правовою допомогою адвоката при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказує, що «Drager Alcotest 6810» відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України. Свідоцтво про його реєстрацію втратило чинність 10.02.2015 року.

Показники «Drager Alcotest 6810» не можуть вважатися допустимим доказом, оскільки, як вбачається з роздруківки чеку, останнє калібрування приладу відбулося 30.08.2022 року, тобто станом на 30.12.2023 року газоаналізатор не був відкалібрований.

Крім того, зазначає, що транспортним засобом вона не керувала, вийшовши з магазину лише сіла у нього щоб зателефонувати мамі. На відеозаписі, наявного в матеріалах справи, зафіксовано рух двох транспортних засобів, яких неможливо ідентифікувати.

Також апелянт звертає увагу на те, що у оскаржуваній постанові невірно зазначено її особу, а саме ім`я по-батькові.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та захисник Бригида В.В., підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Мотиви суду

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Хоча ОСОБА_1 винною себе не визнала, її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених судом першої інстанції. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №405896 від 30.12.2023 року, з якого вбачається, що 30.12.2023 року о 20 год. 43 хв. в с.Головчинці, по вул.Кармелюка, 1, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «ВАЗ 11183», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому Законом порядку на місці зупинки зі згоди водія за допомогою приладу алкотестеру «Драгер Алкотест 6810» тест №202 від 30.12.2023 року, результат тесту 0,56% проміле алкоголю в крові. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовилась, чим своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9 а) ПДР України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП - керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння (а.с.1);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», у зв`язку із виявленням у неї ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота); результат огляду проба позитивна 0,56 проміле. З таким результатом ОСОБА_1 погодилась, засвідчивши його своїм підписом (а.с. 3);

- роздруківки тесту «Drager Alcotest 6810», згідно якої результат тесту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 позитивний 0,56 проміле (а.с. 2);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.12.2023 року (а.с.4);

- відеозаписів з нагрудних камер відеоспостережень працівників поліції, на яких зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 з результатом тесту 0,56 проміле.

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є надуманими, і спростовуються наведеними доказами.

Твердження апелянта про те, що суд безпідставно розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , чим порушив її право на захист, апеляційний суд до уваги не бере з наступних підстав.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтею 268 КУпАП визначено, що під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вимогами вказаної статті передбачений вичерпний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 було повідомлено під власноручний підпис про те, що розгляд провадження відбудеться 15.01.24 року об 08.30 годині в Летичівському райсуді Хмельницької області.

Оскаржене рішення постановлене місцевим судом 15 січня 2024 року без участі ОСОБА_2 .

Твердження апелянта стосовно того, що вона була присутня у вказаний час у Летичівському районному суді та подала заяву про відкладення розгляду справи спростовуються матеріалами даного провадження, з яких вбачається, що дану заяву було зареєстровано в системі документообігу суду 15.01.2024 року о 09.44 год., отримано суддею о 09.50 год., тоді як розгляд матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 відбувся означеного дня о 08.30 год.

А тому, суд першої інстанції правильно, на виконання вимог ст. 277 КУпАП, з дотриманням строків розгляду даної справи, здійснив судовий розгляд у відсутність ОСОБА_2 .

Натомість, в апеляційній інстанції було відновлене її право на особисту участь, участь захисника у судовому засіданні та на доведення своєї невинуватості належними та допустимими доказами у вчиненні вищезазначеного правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що показники «Drager Alcotest 6810» не можуть вважатися допустимим доказом, оскільки останнє калібрування приладу відбулося 30.08.2022 року, апеляційний суд відкидає з огляду на таке.

Як вбачається із відповіді на запит ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, а саме з копії свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/2855, чинного до 19.07.2024 року, наявної в матеріалах справи, газоаналізатор «Alcotest 6810» пройшов повірку 19.07.2023 року. Тобто на час проведення даним приладом огляду ОСОБА_1 , а саме 30.12.2023 року, повірка вказаного приладу була проведена вчасно.

Крім того, відповідно до копії сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-МІ/1-96-2007 виданого 10.07.2007 року, міжповірочний інтервал встановлений під час затвердження типу не більше одного року. Тому, даний вимірювальний газоаналізатор «Alcotest 6810» повірку проходив вчасно з інтервалом до одного року.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта щодо відсутністі документів, які підтверджуть сертифікацію приладу «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу, враховуючи наступне.

Так, відповідно до п.п. 1,3 розділу ІІ Інструкції поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом Держлікслужби № 1529 від 29 грудня 2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в п. 43 вказано газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено. Газоаналізатори «Drager Alcotest» сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за № UA-МІ/1-96-2014 від 01 вересня 2014 року та, відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014, внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.

Тобто, газоаналізатор має всі документи, передбачені Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Інструкцією в частині, що не суперечить вимогам Закону.

Твердження апелянта з приводу того, що транспортним засобом вона не керувала, спростовуються відеозаписом з відереєстратора автомобіля працівників поліції, доданого до протоколу, з якого вбачається, що 30.12.2023 року о 20 год. 43 хв. автомобіль «ВАЗ 11183», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 в с.Головчинці по вул.Кармелюка, 1, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області був зупинений працівниками поліції.

З досліджених апеляційним судом вказаних відеозаписів, вбачається, що вони містять необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, мала ознаки алкогольного сп`яніння та пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу вимогамІнструкції, а саме відсутності графи чи притягувалась особа до адміністративної відповідальності, роз`яснення положень ст.ст.55,56,59 Конституції України апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки протокол заповняється працівниками поліції на законодавчо встановленому бланку. Більше того, у апеляційного суду немає підстав ставити під сумнів його достовірність.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі.

Будь-яких заперечень чи уточнень щодо вчиненого правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не зазначено, працівниками поліції були роз`ясненні її права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст..63 КУ, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який підписаний останньою власноруч, а тому всі наведені обставини в сукупності повністю спростовують апеляційні твердження сторони захисту, наведені в обґрунтування доводів про закриття провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку з недоведеністю вини.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Отже, судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАПу виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року залишити без задоволення.

Постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя: