Справа № 396/162/22
Провадження № 3-в/396/4/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2024 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області, розглянувши подання начальника Новоукраїнського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області Поліщука Олександра про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В :

19.03.2024 року начальник Новоукраїнського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області Поліщук О.Г. звернувся до суду із поданням про вирішення питання про давність виконання судового рішення, а саме постанови Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18.03.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

В обґрунтування заявленого подання посилається на те, що 25.04.2022 року на адресу Новоукраїнського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області надійшла на виконання постанова Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18.03.2022 року стосовно порушника ОСОБА_1 щодо виконання адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт. З порядком і умовами відбування стягнення ОСОБА_1 ознайомлений, однак, згідно отриманої відповіді з Новоукраїнського ЖКП комунальне підприємство не прийняло на відпрацювання правопорушника у зв`язку з відсутністю коштів для оплати суспільно корисних робіт та відсутністю роботи. Строк давності виконання даної постанови суду сплинув, у зв`язку з чим начальник Новоукраїнського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_2 просить вирішити питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку з закінченням строків давності виконання судового рішення.

Представник Новоукраїнського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляду подання без участі представника.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши подання та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18.03.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (ста двадцять) годин. Постанова набрала законної сили 29.03.2022 року (а.с. 2).

З 25.04.2022 року вказана постанова суду перебуває на виконанні у Новоукраїнського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Кіровоградській області.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 протягом перебування на обліку Новоукраїнського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Кіровоградській області ухилення від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт не допускав.

Згідно відповіді з Новоукраїнського ЖКП від 02.11.2022 року № 302, від 19.05.2023 року № 147, від 05.12.2023 р. № 265 комунальне підприємство не прийняло на відпрацювання правопорушника у зв`язку з відсутністю коштів для оплати суспільно корисних робіт та відсутністю роботи для даної категорії осіб (а.с. 11, 14, 22).

Новоукраїнським районним відділом філії ДУ "Центр пробації" в Кіровоградській області від 28.04.2022 року за № 31/15, від 03.11.2022 року за № 31/15/2129, від 22.05.2023 року за № 31/15/1349 до Новоукраїнської місцевої прокуратури направлялася інформація про відмову ЖКП у прийнятті на відпрацювання ОСОБА_1 (а.с. 12, 15, 20).

Станом на час розгляду подання постанова Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18.03.2022 року не виконана.

Статтею 303 КУпАП встановлена давність виконання постанов про накладення адміністративного стягнення, але не зазначена процедура процесуального вирішення цього питання.

В той же час, наслідки ухилення особи від відбування суспільно корисних робіт передбачені ст. 325-4 КУпАП, відповідно до якої у разі ухилення порушника від відбування таких робіт, така особа підлягає адміністративній відповідальності, а за злісне ухилення від відбуття такого виду стягнення передбачена її кримінальна відповідальність.

В даному випадку, суд позбавлений можливості застосувати зазначені положення КУпАП, оскільки жодних аргументованих доказів щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання присуджених йому суспільно корисних робіт суду не надано.

Натомість, наявні докази, про відмову Новоукраїнського ЖКП у прийнятті правопорушника на відпрацювання суспільно корисних робіт, що не є фактом його ухилення від відбування адміністративного стягнення.

Статтею 302 КУпАП визначено лише три підстави для припинення виконання постанов про накладення адміністративних стягнень: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Однак, визначений у ч. 1 ст. 303 КУпАП строк давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень є загальним і не залежить від виду стягнення, яке було призначено правопорушнику. Сутність строку давності виконання відповідних постанов полягає в тому, що він є граничним періодом у часі, протягом якого мають бути вчинені всі необхідні дії, спрямовані на виконання стягнення.

Перебіг строку давності постанови суду розпочинається від моменту звернення її до виконання. Постанова вважається звернутою до виконання, коли орган, який її виніс, вручає або надсилає її копію відповідній особі або надсилає органу, уповноваженому безпосередньо її виконувати. Таким чином, своєчасне направлення постанови для виконання (не більш ніж через три місяці з дня її винесення) визнається єдиним юридичним фактом, що має значення для встановлення, чи підлягає вона виконанню, незалежно від того, чи розпочато безпосереднє (реальне) виконання цієї постанови.

Згідно матеріалів справи, постанова суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, своєчасно була звернута до виконання.

У чинній редакції ст. 303 КУпАП визначено не давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, а давність звернення її до виконання, що, в свою чергу, створює правозастосовні проблеми на завершальній стадії провадження у справах про адміністративні правопорушення. Фактична безстроковість виконання постанов про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується Європейським судом з прав людини при оцінці порушень державами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Необмежений строк виконання своєчасно надісланої постанови про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи державам членам стосовно адміністративних санкцій.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003, зазначивши, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

У рішенні № 15-рп/2004 від 02.11.2004 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до Основного Закону України людина, її права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ст.ст. 304, 305 КУпАП контроль з правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 [2] зазначив, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення. У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, за вищевказаних обставин можливо застосувати аналогію закону, а саме ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Судом встановлено, що за період з часу винесення постанови та набрання її законної сили з 29.03.2022 року до часу розгляду матеріалів подання щодо вирішення питання про давність виконання рішення, у суді, тобто до даного часу, постанова суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно-корисних робіт не виконана за обставин, які не свідчать про ухилення правопорушника від її виконання, оскільки за результатом вжитих органом пробації заходів не вдалось знайти підприємство, яке може прийняти правопорушника на роботу, в зв`язку з відсутністю коштів для оплати суспільно корисних робіт, та відсутністю роботи для даної категорії осіб, що й унеможливило виконання постанови суду.

За таких обставин, керуючись принципом верховенством права, яке не обмежується лише законодавством, а й повинно відповідати ідеології справедливості, застосовуючи аналогію законодавства, суд приходить до висновку, що постанова Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18.03.2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно-корисних робіт від виконання якого останній не ухиляється, оскільки відсутнє підприємство на якому правопорушник міг працювати - не підлягає виконанню, у зв`язку із закінченням строків давності її виконання.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно звільнити від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, 325-4 КУпАП, ст. 80 КК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Новоукраїнського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області Поліщука Олександра - задовольнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, призначеного постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18.03.2022 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: А. А. Русіна