Справа № 464/7321/23 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 33/811/132/24 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю захисника Ситника С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката Ситника Сергія Олександровича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 8 січня 2024 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 536 грн 80 коп.

Згідно з постановою судді, 16 жовтня 2023 року о 15 год. 55 хв. за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 151, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 528», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», результат 1.84 проміле.

Окрім цього, 16 жовтня 2023 року о 15 год. 55 хв. за адресою: м. Львів, вул.Зелена, 151, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW 528», д.н.з. НОМЕР_1 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_2 , що зупинився попереду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1.5, 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Рішення судді Сихівського районного суду м. Львова від 08 січня 2024 року в частині визнання ОСОБА_1 винним та призначення йому покарання за ст. 124 КУпАП апелянт не заперечує.

Не погоджуючись із постановою судді суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адвокат Ситник Сергій Олександрович в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 08 січня 2024 року, винести нову постанову, якою визнати останнього невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 визнати винним та призначити йому покарання в межах санкції статті.

Оскаржувану постанову в частині притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП апелянт вважає незаконною та необґрунтованою у зв`язку із порушенням норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що ОСОБА_1 , всупереч вимогам КУпАП, не був присутнім при розгляді справи судом, що позбавило його права особисто надати пояснення.

Звертає увагу, що рапорт працівника патрульної поліції та протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП як докази, на які посилається суд першої інстанції, суперечать один одному. Зокрема, відповідно до рапорту, ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеним на місці зупинки, відповідно до якого останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. Натомість в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно написав «не згідний», а з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що останній не погодився з результатами освідування за допомогою приладу «Драгер» на місці ДТП. Працівники поліції запропонували поїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, від чого ОСОБА_1 не відмовлявся, однак скерування виготовлено не було.

Вказані порушення працівників поліції при оформленні документів, проведенні освідування на стан сп`яніння та складанні протоколу апелянт вважає такими, що призводять до істотного порушення прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а докази, отримані внаслідок цих дій недопустимими.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився.

Його адвокат Ситник С.О. подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити. Не заперечив проти проведення апеляційного розгляду у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП установлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційному порядку не оскаржується. За таких обставин, суд апеляційної інстанції перевіряє обґрунтованість рішення суду в межах заявлених в апеляційній скарзі вимог, а саме в частині визнання ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги, ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними у справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №600220 від 16 жовтня 2023 року (а.с. 2), згідно з яким 16 жовтня 2023 року о 15 год. 55 хв. за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 151, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 528», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», результат 1.84 проміле.

Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, підписав такий у відповідних графах, надавши у графі «пояснення по суті порушення» пояснення про те, що «не згідний».

Згідно з рапортом інспектора 2 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП А.Дацка (а.с. 6), 16 жовтня 2023 року, під час патрулювання у складі екіпажу №451, отримали виклик на службовий планшет від оператора «102», що за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 210 (по факту 151) відбулось ДТП без потерпілих. По прибутті у водія автомобіля BMW 528», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» на місці зупинки, на що ОСОБА_1 погодився; результат огляду 1,84‰, проба позитивна, з результатом згідний.

Викладені у протоколі та рапорті обставини також підтверджуються наявним у матеріалах справи записом з камер спостереження патрульних, з якого слідує, що ОСОБА_1 погодився пройти та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Drager Alcotest». Відповідно до роздруківки приладу «Drager 6810», прилад ARСЕ-0243, тест №2855 (а.с. 1) за результатом проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду в освідуваної особи ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння 1,84‰, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), відповідно до даних якого огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови. У відповідній графі акта зазначено, що ОСОБА_1 з результатами огляду згоден, що стверджується підписом останнього.

Згідно з вимогами ч. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція) огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі проводиться у двох випадках: 1) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу; 2) його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Апеляційний суд бере до уваги, що законодавцем закріплено обов`язок поліцейського запропонувати особі два можливі варіанти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння: на місці зупинки або в медичному закладі. Особа обирає один з запропонованих способів на власний розсуд. Не погодившись з результатами огляду, проведеного поліцейським, освідувана особа має заявити про це, після чого інспектор поліції доставляє її до найближчого медичного закладу.

Згідно з наявним відеозаписом, ОСОБА_1 обрав проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Після проходження такого працівники поліції неодноразово запитували у ОСОБА_1 чи він згоден з результатами огляду та чи бажає пройти огляд у медичному закладі. На що ОСОБА_1 зазначив, що хоче «вирішити питання, щоб стосовно нього було тільки ДТП». Про свою незгоду з результатами огляду за допомогою алкотестера останній не зазначав, наміру пройти огляд у медичному закладі не висловив.

Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №600220 ОСОБА_1 вказав, що «не згідний».

Наведене пояснення, однак, не може бути підставою для встановлення факту порушення працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_1 , оскільки освідувана особа, після проходження огляду на місці зупинки та незгоди з його результатами, має заявити про це, висловити намір пройти огляд у медичному закладі, що також має бути підкріплене її активними діями. Втім, така поведінка у діях ОСОБА_1 не спостерігалась, а чинне законодавство не передбачає примусової доставки особи до медичного закладу для проходження огляду. Відтак зазначені доводи апеляційної скарги в ході проведення апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли.

Не спростовують висновків судді суду першої інстанції і покликання на розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , оскільки такий судом неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом скерування судових повісток за адресою, зазначеною ОСОБА_1 під час складення щодо нього протоколу, а також за допомогою SMS-повідомлень; розгляд справи двічі відкладався у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 ; про судове засідання, призначене на 8 січня 2024 року був повідомлений його захисник Ситник С.О., що стверджується наявною у матеріалах справи розпискою (а.с. 29). Водночас, правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не входить до переліку адміністративних правопорушень, визначених ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я, з метою проходження огляду на стан сп`яніння, чим був порушений порядок проведення огляду, апеляційний суд також відхиляє, оскільки положеннями Інструкції та ст. 266 КУпАП долучення направлення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не передбачається; таке направлення складається поліцейськими для закладу охорони здоров`я.

Законом не передбачено обов`язкове вручення направлення водію або долучення його до матеріалів справи, оскільки такий документ є лише підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров`я та в подальшому надається лікарю вказаного закладу.

ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, незгоди з його результатами не висловив, тому недолучення працівниками поліції до матеріалів справи направлення водія для огляду в закладі охорони здоров`я, не може свідчити про порушення останніми порядку проведення огляду.

Інші доводи апеляційної скарги не містять покликання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

На переконання апеляційного суду, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 8 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Ситника Сергія Олександровича в інтересах останнього без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк