Справа № 758/8193/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ікорська Є. С., розглянувши заяву судді Подільського районного суду м. Києва Казмиренко Л. В. про самовідвід від участі у розгляді заяви захисника Китаєва І. Ю. про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в межах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА

У провадження судді Подільського районного суду м. Києва Ікорської Є. С. надійшла заява судді Подільського районного суду м. Києва Казмиренко Л. В. про самовідвід від участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 758/8193/21, поданої захисником ОСОБА_1 - адвокатом Китаєвим І. Ю. У обґрунтування покликається на те, що 01.02.2024 суддею Казмиренко Л. В. вже розглядалась аналогічна за змістом заява, тому вважає, що позиція стосовно указаної заяви її сформована, а тому необхідно заявити самовідвід.

На адресу суду надійшла заява від захисника Китаєва І. Ю., який просить заяву судді Казмиренко Л. В. про самовідвід залишити без задоволення, оскільки вважає, що не є обставиною, яка виключає участь судді у вказаному провадженні, винесена суддею 01.02.2024 постанова про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявнику.

Вивчивши заяву судді Казмиренко Л. В., матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла такого висновку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Оскільки у вказаному Кодексі відсутні норми, що регулюють порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, а тому діє аналогія закону та в даному випадку слід керуватися нормами КПК України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають можливість заявити відвід судді/самовідвід і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви. Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а Рішенням Ради суддів № 34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, провадження у справах про адміністративне правопорушення вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України»).

Оскільки указані правовідносини не врегульовано КУпАП, а Конституцією України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, тому суддя вважає за доцільне застосувати норми права, що регулюють подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суддя виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи викладене, суддя вважає, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії закону і розгляд заяви про самовідвід необхідно провести за правилами встановленими КПК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений статтями 75, 76 КПК України.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Крім того, в п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Наведена у заяві судді Казмиренко Л. В. про самовідвід обставина, зокрема прийняте рішення від 01.02.2024, не може бути визнана такою, що виключає можливість її участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у межах справи № 758/8193/21, оскільки вона не містить ознак жодної з обставин, передбачених статтями 75 та 76 КПК України.

Такого роду твердження у будь-якому випадку саме по собі не може слугувати достатньою підставою для самовідводу судді, оскільки не вказує на наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості судді Казмиренко Л. В.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що заява судді Подільського районного суду міста Києва Казмиренко Л. В. про самовідвід від участі у розгляді заяви Китаєва І. Ю. про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в межах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.75 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА

У задоволенні заяви судді Подільського районного суду м. Києва Казмиренко Л. В. про самовідвід від участі у розгляді заяви Китаєва І. Ю. про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в межах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Єлізавета ІКОРСЬКА