Справа№464/7836/23
пр.№ 3/464/71/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 суддя Сихівського районного суду м. Львова Дулебко Н.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №151888 від 31.10.2023, ОСОБА_1 31.10.2023 о 17:00 год. за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_2 , вчинила відносно брата ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, що полягало у стусанах та вимаганні віддати мобільний телефон, якого він не брав, чим завдала фізичного болю та психологічних страждань.

Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 надала пояснення про те, що 31.10.2023 приблизно о 17:00 год. до квартири повернувся її старший брат ОСОБА_2 разом з молодшим братом ОСОБА_3 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння. Почувши гучні крики у коридорі квартири, ОСОБА_1 , розмовляючи по телефону, вийшла із своє кімнати. ОСОБА_2 підбіг до неї та вирвав з рук телефон. На її прохання повернути такий застосував щодо неї фізичну силу, що полягало у викручуванні пальців. Після чого вхопив її за плечі, шарпав та бив об стіну, кинув на підлогу, від чого вона вдарилась потилицею. Протиправні дії ОСОБА_2 викликали у неї побоювання за власну безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдали шкоду фізичному та психологічному здоров`ю. Однак, працівники поліції винесли відносно неї терміновий припис та склали протокол про адміністративне правопорушення, не розібравшись у ситуації та не перевіривши усі доводи сторін. Свідком події був її син ОСОБА_4 . У зв`язку з протиправними діями ОСОБА_2 звернулась до правоохоронних органів та внаслідок заподіяння щодо неї фізичного насильства звернулась за медичною допомогою. Відповідно до консультаційного висновку травматолога від 31.10.2023 в неї виявлено забій потиличної ділянки, забій, садна правого суглоба, забій обох костей. Відповідно до консультативного висновку нейрохірурга від 31.10.2023 в неї виявлено поверхневу травму волосистої частини голови, забій потиличної ділянки. Цього ж дня звернулась до відділу поліції з заявою про вчинення злочину щодо нанесення їй тілесних ушкоджень. Окрім цього, зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 разом з їх матір`ю чинять їй перешкоди в користуванні квартирою, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Окрім перешкод, чинять фізичне та психологічне насильство щодо неї, що підтверджується рядом постанов суду про притягання ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та 2 ст. 173-2 КУпАП, рішенням Сихівського районного суду від 21.01.2022 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 . За вищевказаних обставин захисник Гнідець О.М. звернулась до суду з клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 надав показання про те, що 31.10.2023, перебуваючи у кімнаті вищевказаної квартири, почув крики матері. В цей час у коридорі ОСОБА_2 тримав матір ОСОБА_1 за руки, викручував їй пальці. ОСОБА_3 не давав йому пройти, тримав та намагався шарпати. Надалі ОСОБА_2 виштовхав ОСОБА_1 в загальний коридор. Жодних дій з

Заслухавши думку учасників розгляду, які з`явились в судове засідання, оглянувши матеріали справи, встановлено наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Так, стаття 173-2 КУпАП за своїм змістом є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 173-2 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства, зокрема Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

У протоколі про адміністративні правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 31.10.2023 вчинила відносно свого брата ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, що полягало у стусанах та вимаганні віддати мобільний телефон, якого він не брав, чим завдала фізичного болю та психологічних страждань.

Потерпілий ОСОБА_2 на виклики суду з невідомих причин не з`явився та обставини наведені в протоколі, поясненнях від 31.10.2023 не підтвердив. Про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання останній під час складання протоколу попереджений не був.

Натомість встановлено, що 31.10.2023 ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у виді забою потиличної ділянки, забою, садна правого плечового суглобу, забою обох кистей, поверхневої травми волосистої частини голови, що підтверджується консультаційними висновками спеціалістів КНП «1 територіальне медичне об`єднання м.Львова» від 31.10.2023. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернулася до відділу поліції.

Окрім цього, як випливає з ряду постанов суду, термінових заборонних приписів стосовно кривдника, рішення суду про видачу обмежувального припису, показань ОСОБА_1 та надані нею на підтвердження таких документи, встановлено, що між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та їх сестрою ОСОБА_1 наявний тривалий конфлікт, остання неодноразово піддавалася домашньому насильству фізичного та психологічного характеру з боку братів.

Також судом з ЄРДР встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до відділу поліції з приводу вчинення кримінального проступку (невиконання обмежувальних заходів, обмежувальних приписів або непроходження програми для кривдників), передбаченого ст. 390-1 КК України.

Таким чином, в ході розгляду справи не встановлено існування належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення 31.10.2023 ОСОБА_1 щодо брата ОСОБА_2 фізичного насильства, а також діянь, які б викликали у ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (психологічне насильство) за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Враховуючи наведене, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно закрити.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Дулебко Н.І.