Провадження № 33/811/276/24 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю представника Львівської митниці Держмитслужби України Зирянова Олега Юрійовича, захисника особи, щодо якої складено протокол про порушення митних правил ОСОБА_1 адвоката Бабій Ірини Миколаївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби України Лубоцького Богдана Ігоровича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 01 лютого 2024 року,

встановив:

цією постановою, відмовлено у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений товар, відповідно до протоколу про порушення митних правил від 15.11.2023 року № 1594/20900/23 повернуто ОСОБА_1 для належного митного оформлення або для вивезення за межі митної території України.

Відповідно до постанови, згідно з протоколом про порушення митних правил від 15.11.2023 року № 1594/20900/23, 15 листопада 2023 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_1 разом з пасажиркою поверталася з приватної поїздки в якості водія транспортного засобу марки «OPEL ZAFIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 через п/п Шегині - Медика м/п "Мостиська Львівської митниці в напрямку в`їзд в Україну, обравши для слідування смугу спрощеного митного контролю позначену символами «зелений коридор», чим своїми діями заявила про відсутність в неї будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

В ході проведення візуального огляду вказаного транспортного засобу виникла підозра, що в ньому наявні предмети або товари, які обмежені або заборонені до ввезення громадянами на митну територію України, або в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення митного огляду, було виявлено прихований від митного контролю товар, а саме, ноутбуки т.м. "Apple""MacBook Air 13.6-inch " model A2681 - 2 шт. без ознак використання в оригінальному упакуванні та навушники т.м. "Apple""AirPods with Charging Case""MV7N2AM/A model A2032 A2031 A1602 - 42 шт. без ознак використання в оригінальному упакуванні. Зазначенні товари були приховані за декоративними обшивками та у конструктивних порожнинах багажного відділення, а також під пасажирським сидінням в салоні автомобіля, доступ до яких став можливий після демонтажу частини декоративної бокової обшивки та планки відсіку для інструментів, та відкриття конструктивного відділення під переднім пасажирським сидінням.

Про наявність зазначеного товару ОСОБА_1 в процесі складення протоколу та усного опитування не заявила. У своєму письмовому поясненні від 15.11.2023 року ОСОБА_1 зазначила, що виявлений товар вона взяла для перевезення в Україну та особисто помістила в місця що утруднюють виявлення.

Особисті речі та товари, що не перевищували обмежену законодавством України кількість, були пропущені ОСОБА_1 та пасажирці для ввезення на митну територію України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.

На вказану постанову представник Львівської митниці Держмитслужби України Лубоцький Б.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та винести нову постанову, якою визнати гр. ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на неї стягнення, а саме: штраф у розмірі 300 474 гривень у дохід держави, конфіскацію в дохід держави вилучених протоколом порушення митних правил № 1594/20900/23. Стягнути з гр. ОСОБА_1 суму витрат митниці за зберігання вилучених товарів на складі митного органу у суму визначеній митницею станом на день розгляду справи у Галицькому районному суді м. Львова 127 грн.

Вважає, що висновок суду є помилковим та необґрунтованим, а сама постанова незаконною.

Стверджує, що гр. ОСОБА_1 була свідомою та особисто завантажувала прихований товар у місця не призначені для переміщення пасажирів чи вантажу за декоративними обшивками та у конструктивних порожнинах багажного відділення, а також під пасажирським сидінням в салоні автомобіля.

У судове засідання апеляційної інстанції, особа, щодо якої складено протокол про порушення митних правил ОСОБА_1 не з`явилася, яка належним чином повідомлялася про час, дату та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Натомість захисник адвокат Бабій І.М. не заперечила проти розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доводи представника Львівської митниці Держмитслужби України Зирянова О.Ю. на підтримання поданої апеляційної скарги, захисника адвоката Бабій І.М., яка заперечила проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП регламентується, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та /або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст. 1 ч. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суддею першої інстанції при розгляді матеріалів за протоколом про порушення митних правил, складеного відносно ОСОБА_1 дані вимоги закону дотримані, суддя, всебічно й повно дослідивши докази у справі, дійшов ґрунтовного висновку про відсутність в діях останньої складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Рішення про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суддя мотивував тим, що переміщувані ОСОБА_1 речі знаходились у вільному доступі та їх виявлення не потребувало жодних зусиль чи використання спеціальних засобів для їх виявлення, а тому дії ОСОБА_1 невірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки матеріалами справи не доведено, що остання вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон з приховуванням від митного контролю шляхом використання способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Згідно п.53 ч. 1 ст. 4 МК України, спеціально виготовлене сховище (тайник) - сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

Частиною 1 ст. 483 МК України встановлено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України або вивезти за межі території України з порушенням встановленого порядку.

У свою чергу, переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним із способів, наведених у диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України, зокрема:

-з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників);

- з використанням інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів;

-шляхом надання одним товарам вигляду інших;

-поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Як слідує з протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів. Такими способами та засобами, згідно пояснень представника Львівської митниці, наданих під час розгляду справи в суді, є те, що виявлений товар знаходився у місцях не призначених для переміщення пасажирів чи вантажу за декоративними обшивками та у конструктивних порожнинах багажного відділення, а також під пасажирським сидінням в салоні автомобіля.

Як судом першої так і апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку можна було б стверджувати про вчинення ОСОБА_1 дій з відповідним умислом, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Суд першої інстанції прийшов до вірного переконання, що розташування речей за декоративними обшивками, в конструктивних порожнинах багажного відділення, а також під пасажирським сидінням в салоні автомобіля не є порушенням вимог переміщення предметів в розумінні ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, адже розміщення переміщуваних речей здійснювалося не у спеціально виготовлених тайниках (сховищах) та не в місцях, доступ до яких утруднений.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що жодних викруток чи інших спецзасобів інспектор митниці при виявленні переміщуваних речей не використовував, доступ до коробок не був утруднений, а отже предмети, які заходились у вказаних коробках, були у вільному доступі, і їх виявлення не потребувало зусиль чи використання спеціальних засобів, а той факт, що коробки були за декоративними обшивками та у конструктивних порожнинах багажного відділення, а також під пасажирським сидінням в салоні автомобіля, не може свідчити про те, що ОСОБА_1 намагалася їх приховати та надати їм вигляду іншого товару, або стверджувати, що доступ до речей був утруднений.

Таким чином, під час розгляду даної справи як в місцевому, так і в апеляційному суді, не здобуто та суду не надано достатніх, належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

Відповідно до 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, належно мотивувавши своє рішення.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

З урахуванням того, що матеріали справи не містять достатніх, допустимих та належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника Львівської митниці Держмитслужби України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, 530 МК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби України Лубоцького Богдана Ігоровича залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 01 лютого 2024 року, якою провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук