ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1026/24 Справа № 178/2728/23 Суддя у 1-й інстанції - Берелет В. В. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності захисника Берзіня Сергія Людвиговича, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (у режимі відеоконференції),

апеляційну скаргу захисника Берзіня С.Л., подану на постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановила:

Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом строком на 01 рік.

Відповідно до змісту постанови 25.09.2023 о 08 год 45 хв, на автомобільній дорозі М-30, 916км+817м, Кам`янського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL VECTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу із проханням про скасування постанови Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2024 року та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення..

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції, викладені у оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності, вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення немає, а сам ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає.

Сторона захисту звертає увагу, що судом покладено в основу постанови доказ, який взагалі не досліджувався у судовому засіданні, що є грубим порушенням процесуальних норм. Крім того, даний відеозапис не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки не є безперервним, а також на ньому не зафіксовано руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .. Також судом не встановлено наявність відповідного інвентарного та номенклатурного номерів портативного відеореєстратора та карти пам`яті, як того вимагає п.2 розділу ІІ Інструкції №1026.

Крім того, на відеозаписах, які містяться у матеріалах справи не зафіксовано наявність тих ознак наркотичного сп`яніння, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Захисник окремо зазначає, що склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протокол містить вказівку «з ознаками наркотичного сп`яніння», а не «у стані наркотичного сп`яніння», як визначено ч.1 ст.130 КУпАП та в пунктах 2.5 та 2.9а ПДР.

Також захисник посилається на не перевірку судом першої інстанції факту того що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків, зокрема права на захист, а також наслідки відмови від проходження огляду.

Так само, судом першої інстанції, на переконання захисника, не було перевірено той факт, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що свідчить про порушення процедури огляду.

Під час апеляційного розгляду справи захисник Берзінь С.Л. підтримав подану апеляційну скаргу у повному обсязі викладених у ній обставин і просив про скасування постанови суду та винесення нової постанови, якою закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши витребувані із Криничанського районного суду Дніпропетровської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, вислухавши пояснення захисника, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під час розгляду апеляційної скарги по суті її вимог звертається увага на те, що орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України - водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП. Тобто, об`єктивна сторона правопорушення полягає не тільки в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і в ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи встановлено, що дії ОСОБА_1 по відмові від проходження медичного огляду на предмет наркотичного сп`яніння підтверджені дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду справи доказами:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №554793 від 25 вересня 2023 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 25.09.2023 о 08 год 45 хв, на автомобільній дорозі М-30, 916км+817м, Кам`янського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено: «патрульна поліція відмовилась викликати ВСП для подальшого розбирання, з приводу неясних ознак. Хоча я наполягав, як військовий». Крім того зафіксовано, що у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 . Протокол підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності із зазначенням «Зміст не є дійсним». ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.2) встановлено, що ОСОБА_1 на підставі виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці), запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у КП «ДБКЛПД» ДОР. Від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Із наявного у матеріалах справи відеофайлу вбачається, що 25 вересня 2023 року працівниками патрульної поліції на автомобільній дорозі М-30, 916км+817м, Кам`янського району, Дніпропетровської області, що є територією блокпоста, було зупинено транспортний засіб марки OPEL VECTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який в момент підходу до автомобіля працівників поліції перебував на передньому водійському сидінні. Під час спілкування водія та працівників патрульної поліції у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Після чого, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 довго вагаючись відповів відмовою. Відеозаписом також встановлено, що працівниками поліції здійснювалась перевірка ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , на підставі чого працівники поліції запропонували останньому пройти огляд у медичному закладі. Вбачається і те, що ОСОБА_1 довго відсторонювався та не надавав відповіді на пропозицію працівників поліції щодо проходження огляду у медичному закладі та наполягав на виклику ВСП, оскільки він є військовослужбовцем, однак відповідних документів працівникам поліції ОСОБА_1 не надав.

Отже зазначені на цьому відеофайлі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення з використанням спеціальних технічних засобів інформації підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент висунення вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння у поліцейських були відсутні жодні підстави вважати що водій знаходився у стані наркотичного сп`яніння, слід визнати безпідставними, оскільки вони спростовуються вищевказаними документами.

До того ж, апеляційний суд зауважує, що поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного), з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, були зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог п.п.«а» та п.п.«б» п.2.9 Правил дорожнього руху, а водій відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наданий працівниками поліції відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, отриманий із автоматичної відеотехніки, з метою фіксування правопорушення, відповідно до п.2 ч.1 ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.

Тому цей відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.

Посилання захисника на неможливість ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем пройти огляд у закладі охорони здоров`я не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки законодавством України не передбачено альтернативних порядків проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння , окрім як проведення такого огляду лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Згідно з пункту 12 розділу I Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника в частині можливості проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки інспектором було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та запропоновано пройти ОСОБА_1 огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що він ОСОБА_1 поступила відмова.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №554793 від 25 вересня 2023 року, складений відповідно до чинного законодавства, зокрема, в ньому викладені суть адміністративного правопорушення та здійснено опис установлених обставин, Інспектором також було зазначено, які саме в правопорушника були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, що в подальшому і стало підставою для висловлення пропозиції поліцейським пройти огляд на стан сп`яніння, на що в даному випадку ОСОБА_1 не погодився.

Відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є самостійним елементом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час дослідження матеріалів справи, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції, які мали б наслідком закриття провадження у справі.

Варто зазначити, що оскільки надані суду матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що зафіксовано на технічні засоби відеозапису, які долучені до матеріалів справи, тому у працівників патрульної поліції не було підстав для фіксування факту його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 29 березня 2023 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що свідчить про системність таких дій останнього.

При розгляді справи порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладене у межах строків, передбачених ст.38 КпАП України, з урахуванням характеристики особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставин справи; його вид та розмір відповідають межам санкції ч.1 ст.130 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 не спростовують встановлених судом обставин, суперечать наявним у справі доказам і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: О.В. Рябчун