ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/1044/23Головуючий у 1-й інстанції Васильченко В.В.
Провадження № 33/817/79/24 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

за участю ОСОБА_1 та її представника Данильчука Н.Б., прокурора Дедюх Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Данильчука Н.Б. на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 19 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, що передбачені ч. 1 і 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 цього Кодексу у виді штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 грн.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , працюючи на посаді в.о. директора Заліщицького обласного багатопрофільного навчально-реабілітаційного центру, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, всупереч інтересам держави та в порушення п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону, не повідомила у встановлених цим Законом випадках та порядку, свого безпосереднього керівника, а саме департамент освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації про наявність у неї реального конфлікту інтересів перед підписанням та видачею наказу № 112 від 20.12.2023 «Про преміювання працівників ЗОБНРЦ» щодо виплати премії працівникам навчально-реабілітаційного центру, в тому числі, собі особисто в сумі 7900 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів .

Також ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язки директора Заліщицького обласного багатопрофільного навчально-реабілітаційного центру (далі - ЗОБНРЦ, Центр), будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, всупереч інтересам держави та в порушення п. 2 ч. 1 ст.28 вказаного Закону, не повідомила у встановлених цим Законом випадках та порядку свого безпосереднього керівника, а саме департамент освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації, про наявність у неї реального конфлікту інтересів перед підписанням та видачею наказу №112 від 20.12.2022 «Про преміювання працівників ЗОБНРЦ» щодо виплати премії працівникам центру, в тому числі своїй доньці ОСОБА_2 в сумі 1600 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Крім цього, ОСОБА_1 , працюючи на посаді в.о. директора Заліщицького обласного багатопрофільного навчально-реабілітаційного центру, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, всупереч інтересам держави, в порушення п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону, вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання та видачі наказу №112 від 20.12.2022 «Про преміювання працівників ЗОБНРЦ» щодо виплати премії працівникам коледжу, в тому числі собі особисто в сумі 7900 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП-вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів .

Також ОСОБА_1 , яка перебуває на посаді виконуючої обов`язки директора Заліщицького обласного багатопрофільного навчально-реабілітаційного центру, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, всупереч інтересам держави, особисто видала та підписала наказ № 112 від 20.12.2022 «Про преміювання працівників ЗОБНРЦ» щодо виплати премії працівникам навчально-реабілітаційного центру, в тому числі своїй доньці ОСОБА_2 в сумі 1600 грн., тобто в порушення п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону прийняла рішення та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Данильчук Н.Б. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його довірительки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Вважає що суд першої інстанції порушив ч. 2 ст. 268 КУпАП в звязку з тим, що розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 та не врахував наявність поданого ним клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному.

Також вказує на порушення суддею процедури розгляду поданої ними заяви про його відвід у звязку з тим, що розглянув її самостійно, не передавши іншому судді.

Стверджує, що ОСОБА_1 не мала умислу на вчинення інкримінованих їй адміністративних правопорушень, оскільки вона не готувала наказ про преміювання, тому і не знала, що включена разом із донькою в даний наказ.

Посилається на те, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Однак, з умов колективного договору вбачається те, що посадовий розмір, порядок виплати та надбавок, а також преміювання встановлюється положенням, а не директором.

Наголошує на тому, що строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необхідно рахувати з моменту виявлення правопорушення 02 березня 2023 року, а тому вважає що її притягнута до відповідальності поза межами визначених законом строків. При цьому вказує, що суддя Васильченко В.В., не врахувавши те, що ОСОБА_1 не була неналежним чином повідомлено про розгляд справи та безпідставно зупинив провадження в справі та прийняв рішення про привід останньої у судове засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та її представника, які підтримали подану апеляцію з викладених у ній мотивів, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляції, вважає постанову суду законною та обгрунтованою та просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при розгляді справи суддею суду першої інстанції дотримано повністю.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частинами 1, 3 ст. 7 КУпАП закріплений принцип законності, у відповідностідо якого, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 і 2 ст. 172-7 КУпАП, тобто у неповідомленні у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, суд обгрунтував даними, що місться у: протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією №111, №112, №113, №114 від 21 квітня 2023 року; 01.09.2011; наказі відділу освіти Заліщицької районної ради народних депутатів від 02.09.1994 №492-к «Про прийом на роботу ОСОБА_3 » ОСОБА_3 прийнято на посаду вихователя Заліщицької допоміжної школи-інтернат, свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 17.01.1997 ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_4 , наказі Управління освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації від 23.08.2006 №211-к «Про переведення ОСОБА_5 » вихователя Заліщицької обласної комунальної спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів ОСОБА_5 переведено на посаду заступника директора школи з виховної роботи, наказі директора №93-к від 09.10.2009 по Заліщицькому обласному багатопрофільному навчально-реабілітаційному центрі в порядку переведення з посади заступника директора з виховної роботи реорганізованої Заліщицької обласної комунальної спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів ОСОБА_5 призначено на посаду заступника директора з виховної роботи, наказі директора ЗОБНРЦ №15-к від 15.02.2018 в облікові дані та особові документи ОСОБА_5 внесено зміни, зазначивши в них прізвище « ОСОБА_6 » замість прізвища « ОСОБА_4 », наказі директора ЗОБНРЦ від 31.08.2018 №91-к ОСОБА_1 призначено на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи з 01.09.2018, наказі в.о. директора ЗОБНРЦ №106/1 від 10.11.2022 «Про надання права першого підпису заступнику директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_1 » згідно з яким останній надано право першого підпису на час відсутності в.о. директора ОСОБА_7 , наказу Департаменту освіти і науки Тернопільської обласної військової адміністрації №102-щв від 09.12.2022, згідно з яким в.о. директора Заліщицького обласного багатопрофільного навчально-реабілітаційного центру Миронюк Б.С. відбув у щорічну основну відпустку тривалістю 20 календарних днів в період з 12.12.2022 по 31.12.2022, на час відсутності ОСОБА_7 обов`язки в.о. директора покладено на заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_1 , статуту ЗОБНРЦ відповідно до якого ОСОБА_1 наділена адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, тобто є посадовою особою юридичної особи публічного права, п. 3.15 розділу ІІ Колективного договору, укладеного між адміністрацією і профспілковим комітетом Заліщицького обласного багатопрофільного навчально-реабілітаційного центру на 2016 - 2020 роки (на підставі ст. 17 Кодексу законів про працю України, продовжував діяти протягом грудня 2022 року), згідно з яким керівник закладу має право здійснювати виплату премій працівникам відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи у межах фонду заробітної плати відповідно до положення про преміювання, затвердженого керівником за погодженням з профспілковим комітетом, пунктами 4 та 5 Постанови Кабінету Міністрів України №1298 від 30.08.2002 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» якими визначено, що преміювання керівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, встановлення їм надбавок та доплат до посадових окладів, надання матеріальної допомоги здійснюється за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці.Умови оплати праці, посадові оклади (ставки заробітної плати) та ставки погодинної оплати праці, визначені постановою, поширюються на відповідні категорії працівників всіх бюджетних установ, закладів та організацій незалежно від відомчого підпорядкування, п. 2 Положення про преміювання працівників обласного закладу освіти «Заліщицький обласний багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр», яке є Додатком №3 до Колективного договору, укладеного між адміністрацією та профспілковим комітетом Заліщицького обласного багатопрофільного навчально-реабілітаційного центру, згідно з яким директор навчального закладу має право, за поданням його заступників, преміювати працівників навчально-реабілітаційного центру у межах асигнувань, передбачених кошторисом на оплату праці. Розмір премії кожному окремому працівнику встановлюється залежно від особистого внеску у підсумки діяльності навчального закладу і не має обмежень.Питання преміювання заступників директора розглядається за підсумками роботи в кінці кожного кварталу та до професійних свят за поданням директора навчального закладу. Питання преміювання директора погоджується із директором управління освіти і науки Тернопільської облдержадміністрації, Переліку питань соціально-економічного характеру, що погоджуються керівником установи з комітетом профспілки, який є Додатком №10 до Колективного договору, згідно з яким розміри матеріальної допомоги та премій працівникам та керівникам установ нараховуються та виплачуються відповідно до п. 53 «Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти», Інструкцією про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України №102 від 15.04.1993, згідно з якою преміювання працівників здійснюється відповідно до положення про преміювання, які затверджуються керівниками установ за погодженням з профспілковими комітетами. Премії, які виплачуються працівникам, максимальними розмірами не обмежуються. Розміри матеріальної допомоги працівникам визначаються керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом. Керівникам установ і закладів розміри премій і матеріальної допомоги встановлюються за погодженням з профспілковим комітетом і вищестоящими органами управління, листі ЗНРЦ Тернопільської обласної ради №80 від 29.03.2023 виконуючого обов`язки директора ЗОБНРЦ Маліновської В.М. згідно з яким повідомлення про можливі факти виникнення конфлікту інтересів не надходили, інформацією Тернопільської обласної ради №09-270 від 24.03.23 з якої вбачається, що повідомлення про можливі факти виникнення конфлікту інтересів від посадових осіб Заліщицького обласного багатопрофільного навчально-реабілітаційного центру упродовж 2021-2022 років не надходили, відповіддю, яка надійшла з департаменту освіти і науки Тернопільської обласної військової адміністрації за № 3.2-04/874-99 від 05.04.2023 про те, що ОСОБА_1 була належним чином ознайомленою із Законом України «Про запобігання корупції», що підтверджується листом Заліщицького обласного багатопрофільного навчально-реабілітаційного центру №80 від 29.03.2023, копії витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; копією вх. та вих. кореспонденції ЗОБНРЦ; копії характеристики на ОСОБА_1 ; довідці Заліщицької міської ради №667 від 28.03.2023; довідці Заліщицької міської ради №663 від 28.03.2023; копії листа департаменту освіти та науки Тернопільської ОВА; копії листа Тернопільської обласної ради; копіях листів ЗНРЦ Тернопільської обласної ради; копіях листів УСР в Тернопільській області; витязі з положення про УСР та інших документах, які дослідив суд

Вказані докази суд вірно визнав належними, допустимими, а також такими що узгоджуються як між собою так і у сукупності та взаємозвязку та доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 1 і 2 ст. 172-7 КУпАП.

Перевіряючи доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаних адміністративних правопорушень вважаю їх необгрунтованими виходячи з того, що приватний інтерес в.о. директора ЗОБНРЦ Маліновської В.М. під час видачі наказів про преміювання себе та доньки полягав у бажанні отримати додаткове матеріальне збагачення за рахунок отримання премії.

Підписуючи цей наказ про встановлення та виплату собі особисто та доньці відповідної доплати з метою матеріального збагачення на відповідну суму ОСОБА_1 розуміла і усвідомлювала, що саме вони отримають ці грошові кошти у вигляді премії.

При підписанні зазначених наказів приватний інтерес в.о. директора ОСОБА_1 очевидний, оскільки вона мала зацікавленість в отриманні додаткових коштів та самостійно визначила собі та доньці розмір премій, хоча відповідно до Положення про преміювання працівників ЗОБНРЦ преміювання директора погоджується із директором управління освіти і науки Тернопільської облдержадміністрації, тобто із вищестоящим органом управління.

Наявність у ОСОБА_1 службових повноважень обумовлена тим, що як виконуюча обов`язків директора Центру, вона наділена повноваженнями на прийняття рішень, у тому числі, й стосовно фінансових питань. Фінансові питання завжди створюють для особи, на яку поширюється дія Закону, передумови для виникнення приватного інтересу, зумовлені бажанням покращити свій матеріальний стан. Тобто наявність у такої особи організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень і реалізація щодо себе таких повноважень створює реальний конфлікт інтересів.

Суперечність між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями зумовлена тим, що ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки директора ЗОБНРЦ, наділена правом приймати рішення щодо встановлення премій працівникам та будучи зацікавленою особою у задоволенні особистих матеріальних інтересів, маючи дискреційні повноваження з прийняття чи неприйняття рішень, реалізувала такі повноваження шляхом підписання наказу.

При цьому, конкретний кінцевий розмір такої премії працівникам, які вказані у наказі, в тому числі й ОСОБА_1 та її доньці, визначався останньою, як керівником закладу, тобто, в.о. директора Заліщицького обласного багатопрофільного навчально-реабілітаційного центру щодо визначення розміру вказаної премії собі особисто мала дискреційні повноваження.

Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді визначають: дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

Методологія проведення антикорупційної експертизи, затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5 «Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи»: дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно - правовим актом, проектом нормативно - правового акту.

Маючи такі повноваження, ОСОБА_1 мала можливість самостійно приймати рішення щодо зменшення чи збільшення розміру премії, а тому не могла діяти об`єктивно та неупереджено під час підписання наказу № 112 від 20.12.2022.

Отже, реальний конфлікт інтересів у зазначеному випадку полягає в суперечності між службовими повноваженнями ОСОБА_1 , які виражались у праві видавати відповідні накази про виплату доплат та премій працівникам Центру, та приватним інтересом останньої, обумовленого особистою зацікавленістю у своїх матеріальних цінностях, який полягав в можливості включення себе особисто та доньки до зазначеного наказу із визначенням конкретного розміру премії та в подальшому отримання додаткової грошової винагороди собі особисто, шляхом використання своїх службових повноважень, як в.о. директора Центру, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість вчинення дій (підписання та видача відповідного наказу).

При реальному конфлікті інтересів особа реалізує (повинна реалізувати) свої повноваження у сфері, де наявний приватний інтерес. Це викликає суперечність між повноваженнями і приватним інтересом, яка впливає на об`єктивність вчинення дій чи прийняття рішень.

Вплив суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями ОСОБА_1 полягає в тому, що реалізуючи повноваження як в.о. директора ЗОБНРЦ та підписуючи наказ про преміювання працівників , в тому числі себе та доньки, остання не могла бути об`єктивною та неупередженою щодо надання оцінки результатам своєї роботи та доньки та вкладу у результати діяльності, оскільки була зацікавлена у прийнятті рішення задля подальшого особистого матеріального збагачення.

Твердження апелянта щодо спливу строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, який на думку представника, необхідно рахувати з 02 березня 2023 року- моменту надходження запиту з УСР ДНП, не заслуговують на увагу наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається зі змісту ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день виявлення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

При цьому, аналіз чинного законодавства вказує на те, що певні інформація про обставини та факти адміністративного правопорушення можуть бути відомі будь-кому (безпосередньому керівнику, викривачу, правоохоронному органу тощо). Встановлення і навіть документування ними такої інформації не може вважатися встановленням факту адміністративного правопорушення, оскільки такі особи не наділені правом робити висновок про наявність або відсутність правопорушення, вони лише інформують про певні факти компетентні органи, надають документи тощо.

«Виявити» правопорушення означає встановити наявність усіх передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак конкретного правопорушення. Право встановлення цього факту і його документування має особа, уповноважена на складання протоколу.

Особа, уповноважена на складання протоколу, у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають стосунок до вчиненого правопорушення (збір документів, інформації, отримання пояснення тощо).

Висновок про те, що виявлено саме правопорушення (як сукупність усіх передбачених законом ознак - об`єкт, суб`єкт, об`єктивна, суб`єктивна сторона) така особа робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. При цьому робить це невідкладно - не пізніше 24 години з моменту фактичного встановлення усіх необхідних ознак та участі особи у його отриманні.

Днем виявлення будь-якого адміністративного правопорушення є день складання, підписання уповноваженою на те особою протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та вручення його особі, щодо якої цей протокол складено.

Аналогічна позиції висвітлена у науково-експертному висновку Інституту держави і права імені В. Корецького Національної академії наук України щодо дати виявлення адміністративного правопорушення, листі Комітету ВР України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності від 11.09.2018 № 04-18/10-1584 та у ряді судових рішень, зокрема справи № 495/2514/19, № 399/80/19, № 523/1476/19, № 319/1643/18, № 607/25311/18, № 308/36/19, № 509/81/19, 127/492/20, 520/20595/18, 564/912/20, 564/1437/19, 161/1745/20, 219/731/19, 263/9049/19, 243/6194/19, 43/9871/18, 235/558/20, 235/187/20, 311/365/20, 592/5493/20, 664/735/19, 663/882/20, 658/3407/19, 766/15795/18, 766/2970/18, 201/9121/19, 173/343/19, 761/34473/19, 362/4790/19, 761/6313/19,343/1597/18, 345/469/19, 415/2917/20, 408/4120/19, 296/5998/18, 286/2363/19, 672/438/19, 702/248/20, 710/570/20, 607/25289/19, 607/25311/18 та інші.

Відтак, як вірно встановлено місцевим судом, датою вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є 20 грудня 2022 року, тобто день підписання наказу №112 Про преміювання працівників ЗОБНРЦ, а датою виявлення вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, є дата складання протоколів про адміністративні правопорушення 21 квітня 2023 року. При цьому судом першої інстанції враховано те, що постановами від 20.06.2023, 31.07.2023, 05.09.2023, 26.10.2023 зупинявся строк розгляду цієї адміністративної справи.

З огляду на наведене, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, накладено в межах строку, визначеного ст. 38 КУпАП.

Перевіряючи доводи апелянта щодо безпідставного зупинення судом строку розгляду справи через неявку ОСОБА_1 до суду, яка не зявилась у судове засідання оскільки не була належним повідомлена про час та місце розгляду справи, виходжу з того що судом вживались передбачені законом заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи у суді, в тому числі і шляхом надіслання СМС повідомлення на вайбер, телефограмою та через її захисника, а тому вважаю суд діяв у відповідності до вимог ч.4 ст.277 ст.КУпАП.

Посилання представника на те, що ОСОБА_1 не мала умислу на вчинення інкримінованих їй адміністративних правопорушень у звязку з тим, що вона не готувала наказ про преміювання, тому і не знала, що включена разом із донькою в даний наказ, а також на те, що умовами колективного договору передбачено встановлення посадового розміру, порядок виплати та надбавок, а також преміювання положенням, а не директором, слід відхилити оскільки в пероід видачі наказів про преміювання саме ОСОБА_1 виконувала обовязки директора та підписувала накази про преміювання тому вона зобовязана була ознайомлюватись зі змістом документів, які підписує. Окрім того, вбачається із відповіді на адвокатський запит №127 від 23 червня 2023 року, залишок кошторисних призначень подає директору (в даному випадку заступнику директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_1 , на яку згідно наказу, було покладено обов`язки в.о. директора навчального закладу) головний бухгалтер, а в.о. директора ОСОБА_1 визначає чи виплачувати премію чи повертати кошти в державний чи місцевий бюджет. В даному випадку в.о. директора ОСОБА_1 розподіляла кошти кожному працівникові, а текст наказу друкувала секретар навчального закладу за підписом в.о. директора Маліновської В.М. (т. 5 а.с. 69).

Крім цього, відповідно до п. 2 Положення про преміювання працівників обласного закладу освіти «Заліщицький обласний багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр», яке є Додатком №3 до Колективного договору, укладеного між адміністрацією та профспілковим комітетом Заліщицького обласного багатопрофільного навально-реабілітаційного центру, директор навчального закладу має право, за поданням його заступників, преміювати працівників навчально-реабілітаційного центру у межах асигнувань, передбачених кошторисом на оплату праці. Розмір премії кожному окремому працівнику встановлюється залежно від особистого внеску у підсумки діяльності навчального закладу і не має обмежень.

Згідно з Переліком питань соціально-економічного характеру, що погоджуються керівником установи з комітетом профспілки, який є Додатком №10 до Колективного договору, розміри матеріальної допомоги та премій працівникам та керівникам установ нараховуються та виплачуються відповідно до п. 53 «Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти».

Так, Інструкцією про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України №102 від 15.04.1993, преміювання працівників здійснюється відповідно до положення про преміювання, які затверджуються керівниками установ за погодженням з профспілковими комітетами. Премії, які виплачуються працівникам, максимальними розмірами не обмежуються. Розміри матеріальної допомоги працівникам визначаються керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом. Керівникам установ і закладів розміри премій і матеріальної допомоги встановлюються за погодженням з профспілковим комітетом і вищестоящими органами управління.

А тому ОСОБА_1 мала дискреційні повноваження щодо визначення розміру премій особисто собі та доньці ОСОБА_2 , з огляду на що вона могла самостійно приймати рішення щодо зменшення чи збільшення розміру премії, тому не могла діяти об`єктивно та неупереджено під час підписання наказу №112 від 20.12.2022 року.

Твердження представника про те, що головуючий суддя порушив процедуру розгляду заяви про відвід, розглянувши її самостійно та не передавши іншому судді не заслуговують на увагу оскільки КУпАП не передбачено поняття відводів. Разом із тим, суддя, залишаючи повторно заявлений йому апелянтом відвід без розгляду суд діяв за аналогією закону в порядку ч. 4 ст. 81 КПК України, у звязку з зловживанням особою правом на відвід з метою затягування кримінального провадження .

Доводи апелянта щодо порушення суддею місцевого суду вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП у звязку з розглядом справи за відсутності ОСОБА_1 , не грунтуються на матерілах справи оскільки ОСОБА_1 була присутня під час розгляду справи у суді першої інстанції, надавала пояснення, заявляла клопотання, висловлювала свої доводи та міркування, тобто , як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності використала в повній мірі наданий їй обсяг прав, передбачених законом, в тому числі і на апеляційне оскарження рішення.Той факт що на останньому судовому засіданні вона була відсутня не звузив обсягу наданих їй законом прав та обовязків оскільки її інтереси представляв адвокат Данильчук Н.Б. Окрім того, ОСОБА_1 будучи присутньою в судовому засіданні під час розгляду поданої її представником апеляційної скарги змогла в повній мірі скористатись наданими їй законом правами.

За таких обставин, викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, в тому числі щодо процесуальних порушень, з урахуванням наявних у справі доказів, не дають сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Враховуючи вищевикладене, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП є законним та обґрунтованим, підтверджується наявними у справі доказами і підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження, як про це просить апелянт, немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Данильчука Н.Б. слід залишити без задоволення, а постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 19 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя