Справа №443/437/24
Провадження №3/443/261/24
ПОСТАНОВА

іменем України

11 березня 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючу,

за частиною 1 статті 51 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 05.02.2024 близько 18 год 14 хв, будучи неповнолітньою, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 таємно викрала з полиці магазину шоколад «Мілка» 90 грам, вартістю 47 грн 40 коп в кількості 2 шт, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 51 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 06.02.2024 близько 18 год 00 хв, будучи неповнолітньою, перебуваючи в магазині «Рукавичка», що в м. Ходорів, вул. Грушевського, 57 таємно викрала з полиці магазину Шок кіндер Т4 50 г ФЕРРЕРО, в кількості 1 шт, вартістю 27,54 грн, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 51 КУпАП.

ОСОБА_1 на виклик суду не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, повне визнання вини у вчиненні адміністративних правопорушень та щире розкаяння.

Суд, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 51 КУпАП адміністративним правопорушенням є дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП, доведена:

протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД №554714 від 23.02.2024, ВАД №554713 від 23.02.2024, згідно з якими ОСОБА_1 05.02.2024 та 06.02.2024 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що у АДРЕСА_2 вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки;

заявами ОСОБА_2 від 17.02.2024, якими повідомлено правоохоронний орган про вчинення невідомими особами крадіжки майна з магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та про вартість викраденого майна;

довідками магазину «Рукавичка» про вартість шоколаду молочного полуниця/крем 90 г Мілка 47,40 грн та Шок кіндер Т4 50 г ФЕРРЕРО 27,54 грн;

письмовими поясненнями ОСОБА_3 , які відповідпають обставинам, викладеним у протоколах про адміністративне правопорушення;

поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення, які узгоджуються з матеріалами справи та викладеними в протоколах про адміністративне правопорушення обставинами, та в яких вона кається у вчиненому, обіцяючи виправитися та не вчиняти таких дій.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні тотожних адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 51 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (частина 2 статті 36 КУпАП).

Згідно з приписами частини 2 статті 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Суд враховує: характер вчинених ОСОБА_1 тотожних правопорушень; ступінь її вини у вчинених тотожних правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП, яка доведена повністю; особу правопорушниці, яка є неповнолітньою, вік якої (на момент вчинення зазначених правопорушень) 16 років; обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винної, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, тому суд вважає, що відповідно до вимог статті 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, статті 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП, і накласти стягнення з урахуванням частини 2 статті 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів