Справа № 473/261/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"30" січня 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Кашарайло А.А., особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Притикіна І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від Вознесенського РУП ГУНП України в Миколаївській області про притягнення до відповідальності за ст.106-2 КпАП України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Польща м.Легница, громадянин України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обліковий номер платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД №357250 від 05.01.2024 року поліцейським, який його склав, зазначено, що: «20.10.2023 року в результаті проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено 6 рослин, які згідно висновку експерта №СЕ19/115-23/14885-НЗПРАП від 31.10.2023 року є рослинами роду коноплі, чим порушено вимоги ст. 1 та 7 ЗУ «Про обіг в Україні наркотичних засобів, наркотичних речовин»».

Посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ст.106-2 КпАП України.

ОСОБА_1 вказав, що вину за складеним стосовно нього протоколом він не визнає. Відмовився від надання пояснень на підставі ст.63 Конституції України.

На питання свого захисника Нестеренко С.О. пояснив, що за адресою, де він проживає, також проживає ОСОБА_2 його сестра та дружина ОСОБА_3 . Вказав, що цих осіб працівники поліції не опитували.

Захисник вказав, що за фабулою протоколу вказано, що виявлено шість рослин коноплі, тоді як відповідальність настає саме за незаконний посів або незаконне вирощування, вказавши, що означають ці дії.

Тоді як в протоколі не вказано ні про посів, ні про вирощування конопель саме ОСОБА_1 .

Зазначив, що в тексті постанови про закриття кримінального провадження не вказано, що саме ОСОБА_1 садив чи доглядав виявлені рослини коноплі.

Зазначив, що немає свідків того, що саме це робив його клієнт.

Крім того, в постанові про закриття провадження не зазначені ні об`єктивні, ні суб`єктивні ознаки правопорушення. Тому просив провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №357250 від 05.01.2024 року судом були досліджені долучені до нього матеріали та встановлено, що згідно з протоколом обшуку від 20.10.2023 року за місцем проживання ОСОБА_1 було виявлено та вилучено 6 дикоростучих рослин, зовні схожих на рослину коноплі в обробленому стані.

Згідно з висновком експерта №СЕ19/115-23/14885-НЗПРАП від 31.10.2023 року встановлено, що надані на експертизу частини рослин є частинами рослин роду коноплі і відноситься до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей у кількості 6 частин.

Зазначені рослини постановою слідчого від 23.10.2023 року були визнані речовими доказами та згідно із квитанцією здані до Вознесенського РУП ГУНП на зберігання.

Постановою слідчого від 29.12.2023 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0001083 за ч.2 ст.310 КК України.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, суд враховує, що ст.106-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за незаконний посів або незаконне вирощування конопель у кількості до десяти рослин.

Згідно диспозиції статті 106-2 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення виражається у незаконному вирощуванні конопель (формальний склад).

З матеріалів провадження прямо не вбачається, що ОСОБА_1 дійсно вчиняв дії, спрямовані на вирощування шести кущів роду коноплі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

За змістом ст.279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Тому відповідно до вимог ст.256 КУпАП обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі про адміністративне правопорушення конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Відповідно до ст.251 КУпАП одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення. Він має містити усі перелічені у ст.256 КУпАП відомості, які необхідні для вирішення справи, а без їх наведення він належної сили не має.

У протоколі серія ВАД №357250 від 05.01.2024 рокув розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, не зазначено нічого про те, що саме ОСОБА_1 здійснював дії, спрямовані на незаконний посів або незаконне вирощування конопель.

Відсутні й інші належні та допустимі докази таких його дій.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що протокол серія ВАД №357250 від 05.01.2024 року через не зазначення у протоколі всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення не дозволяє встановити всі обов`язкові елементи об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст.106-2 КУпАП.

При цьому судом враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016) про те, що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

У Постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року справа №273/903/17 провадження №51-6173км19 зазначено, що: «…об`єктивну сторону цього кримінального правопорушення утворюють незаконний посів або вирощування снотворного маку чи конопель, тобто культивування цих рослин. Поняття вирощування охоплює різні роботи з догляду за посівами - обробка міжрядь, боротьба зі шкідниками і хворобами, знищення бур`янів, спушування, прополювання, підживлення добривами, поливання та інші дії».

Тоді як саме про вчинення таких дій ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення нічого не зазначено та доказів цього суду не надано, а суд не має права збирати докази самостійно.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.106-2 КУпАП, - суду не надано, в протоколі не вказано всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення та не надано доказів про його вчинення саме ОСОБА_1 , тоді як такий обов`язок ст.251 КУпАП покладає на осіб, уповноважених складати протоколи, в даному випадку на органи Національної поліції, - тому на підставі положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.106-2, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.106-2 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня вручення постанови особі, що притягується до відповідальності.

Суддя Н.Б.Зубар