Справа №461/1589/24
Провадження №3/461/837/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністратвиної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

10.02.2024 року о 19 год. 40 хв., у м.Львові на пр. Свободи, 12, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не дотримався безпечної бокової дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо- транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1,5, 2.3Б, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністратвине правопорушення серії ААД №634132 від 10.02.2024 року, 10.02.2024 року о 19 год. 40 хв., у м.Львові на пр. Свободи, 12, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , був учасником дорожньо транспортної пригоди покинув місце пригоди.

Таким чином, на думку поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

Права особи, притягненої до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вимоги статті 63 Конституції України роз`яснені при складанні адміністративного протоколу.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи те, що адміністративне правопорушення вчинено однією особою, суд вважає за необхідне матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер 461/1589/24 (3/461/837/24), оскільки їхній спільний розгляд сприятиме, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи.

ОСОБА_1 у судовому засіданні факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав, просив суд не застосовувати суворого стягнення. Разом з тим, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП заперечив. Зазначив, що умислу залишити місце дорожньо- транспортної пригоди у нього не було.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Мартиневич Ю.О. факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав, вину у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП заперечив. Зазначив, що ОСОБА_1 не відчув, що відбулось зіткнення та на його транспортному засобі відсутні буд які пошкодження, а на транспортному засобі марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_2 є незначні потертості лакофарбового покриття. Просив закрити провадження у частині притягнення ОСОБА_1 за ст. 122- 4 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Протокол про адміністративне правопорушення складений за наявності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що підтверджується також наступними даними:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №867111 від 10.02.2024 року;

- схемою місця ДТП від 10.02.2024 року;

- поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 10.02.2024 року, та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Відповідно до п.2.10А ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно з п.1.10 ПДР України, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди- це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Згідно з ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до адміністративної відповідальності притягуються особи за залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо- транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад).

Відповідно до Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати швидку медичну допомогу, а якщо це неможливо, звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; г) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г», відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також стан транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста Державтоінспекції або в орган чи підрозділ міліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею. У разі коли під час дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено лише застраховані транспортні засоби та немає загиблих і травмованих, допускається оформлення відповідних матеріалів представником страхової організації без участі працівника підрозділу Державтоінспекції за згодою учасників пригоди.

Суб`єкт адміністративного проступку загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, як вже зазначалось, відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає виключно за наявності прямого умислу на вчинення дій, передбачених диспозицією вказаної норми, тобто за наявності в діях особи умислу на залишення місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди з метою ухилення від відповідальності.

Враховуючи письмові пояснення ОСОБА_1 від 10 лютого 2024 року, а також пояснення ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні і поданими письмово від 28 березня 2024 року та пояснення ОСОБА_4 , що була пасажиром транспортного засобу Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_3 та допитана в якості свідка, вбачається, що 10 лютого 2024 року близько 19 год. 40 хв. я, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_3 , рухався по пр-ту Свободи у м. Львові. Рух відбувався у суцільному корку (був ускладнений), швидкість була незначною.

На перехресті вул. Дорошенка та пр. Свободи рухався на дозволений сигнал світлофора. У той самий час на перехресті знаходився транспортний засіб Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який, будучи на перехресті не зміг завершити маневр (в межах свого зеленого світла). Між учасниками ДТП виникла суперечка (через відкриті вікна транспортних засобів) щодо того, хто кого мав би пропустити.

Як зазначено у письмових поясненнях особи, що притягається до адміністративної відповідальності та підтверджується показами свідка, удару (зіткнення) транспортних засобів не було відчутно. Відповідно, ні водій, ні пасажир, не усвідомлювали, що відбулось ДТП та продовжили поїздку по своїх справах.

Отже, характер зіткнення дозволяє прийти до висновку, що ОСОБА_1 удару не відчув, а отже і не міг знати та розуміти, що відбулось ДТП, а це підтверджує відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Як зазначено вст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, не можна дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення поза розумним сумнівом.

Відповідно до норм КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

При цьому, враховуючи, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які були встановлені органом, який склав протокол, то на суд не може бути покладена функція збільшення обсягу обвинувачення, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, при накладенні адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого та його суспільну небезпеку, порушення правил дорожнього руху, особу правопорушника, майновий стан, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, в межах санкції статті 124 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь ДСА України судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 33,36,40-1, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124 КУпАП та накласти стягнення 850.00 грн. штрафу в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 605,60 грн. судового збору.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Х.М. Мисько