Справа № 210/575/24
Провадження № 3/210/504/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 лютого 2024 року суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., розглянула матеріали, які надійшли з Відділення поліції №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з Відділення поліції №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов протокол серії ВАВ №610812 від 19.01.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Як вбачається з протоколу серії ВАВ №610812 від 19.01.2024 року, 19.01.2024 року близько о 13 год. 10 хв. гр.. ОСОБА_1 за адресою м. Кривий Ріг, вул. Каховська, 19, зберігав та транспортував на автомобілі марки «Ford» н.з. НОМЕР_1 алкогольні вироби, на яких немає марок акцизного збору встановленого зразка, чим порушив ЗУ № 481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення відповідальність, за яке передбачена ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що не здійснював перевезення алкогольних напоїв, на яких були підроблені марки акцизного збору встановленого зразка у власному транспортному засобі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до положень ст.ст.10,11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Мотивуючи доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення ВП №2 КРУП надіслав до суду для розгляду лише протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №610812 від 19.01.2024 року, квитанцію про отримання на зберігання речових доказів, рапорт, копію паспорту ОСОБА_1 , письмові пояснення самого ОСОБА_1 , який пояснив, що він 19.01.2024 приблизно о 13:10 год. потрапив у ДТП, згодом приїхала поліція та вони при огляді його автомобіля «Ford» н.з. НОМЕР_1 , знайшли вісім п`яти літрових бутилки, які містять спирт, даний спирт він взяв у невідомої йому людини для власного вживання.

Виходячи з цих доказів, можна зробити висновок про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст.ст. 245,252,280,283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Диспозицією ч. 1 ст. 164-5 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Тобто, відповідальність за вказаною статтею настає, зокрема за зберігання або транспортування алкогольних напоїв з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкта; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкта; г) суб`єктивної сторони.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері державного регулювання виробництва і обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні таких діянь: зберіганні або транспортуванні алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного збору посадовими особами підприємств-виробників, імпортерів і продавців цих товарів.

Суб`єктивна сторона цих правопорушень характеризується наявністю умислу.

Суб`єктами правопорушення можуть бути посадові особи підприємств-виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв або тютюнових виробів.

Зазначена диспозиція ч. 1 ст. 164-5 КУпАП вказує на те, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у вчиненні таких діянь: зберігання алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку або транспортування таких алкогольних напоїв чи тютюнових виробів.

Отже, обов`язковою ознакою складу означеного адміністративного правопорушення є наявність підроблених або фальсифікованих марок акцизного податку на алкогольних напоях чи тютюнових виробах, зберігання або транспортування яких здійснюється суб`єктами правопорушення.

При цьому із наведеного також вбачається, що дана норма не передбачає відповідальність за транспортування алкогольних напоїв без марок акцизного збору.

Відповідно до ч. 2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 ставиться в вину, як правопорушення, транспортування алкогольних напоїв на яких немає марок акцизного податку встановленого зразка, в той час, коли ч. 1 ст. 164-5 КУпАП не передбачає таких ознак правопорушення (об`єктивної сторони), як "за відсутності/без марок акцизного податку", лише "з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку".

Проте, зазначені дії не входять до об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Даних про те, що ОСОБА_1 транспортував алкогольні напої з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного збору матеріали справи не містять.

Зважаючи на вказані обставини, дії ОСОБА_1 не вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Крім того, обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення за ст. 164-5 КУпАП є спеціальний суб`єкт, котрим є виключно посадові особи підприємств-виробників, імпортери і продавці таких товарів.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів того, що ОСОБА_1 є особою підприємств-виробників, або імпортером, або продавцем таких товарів.

Аналізуючи вказані докази суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини, особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосуванняКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин, ураховуючи вищевикладене, суд відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно ч. 1 ст. 265 КУпАП, речі та документи, що є безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами та зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому законом порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, при оплатному вилученні речей реалізують.

У зв`язку із закриттям адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , законних підстав утримувати вилучене 20.01.2024 року в нього майно в рамках вказаної справи про адміністративне правопорушення не має, а тому воно підлягає поверненню володільцю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.19,62 Конституції України, ст.ст.164-5, 245, 247, 251, 256, 265, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП - закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучені: 8 (вісім) п`ятилітрових пластикових пляшки з прозорою рідиною зі специфічним запахом алкоголю «горілки», що відповідно до квитанції про тримання на зберігання речових доказів № 152 від 20.01.2024 року передано на зберігання до ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко