Справа № 677/689/24
Провадження № 3/677/421/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 року м. Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Шовкун В.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 4 Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області стосовно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

11.04.2024 року в 00 год. 28 хв. в м. Красилів, по вул. Будівельників ОСОБА_1 передав право керування транспортного засобу «FORD MONDEO» н.з. НОМЕР_2 водію ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», тест № 1880. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив про те, що того дня він зі своїми знайомими (але не з ОСОБА_2 ) перебував в готелі «Сакура», що в м. Красилів, потім вони пішли спати до номеру. Потім його розбудили та повідомили йому про те, що він дуже голосно хропе та заважає їм спати. За таких підстав, він вийшов на вулицю, де зустрів ОСОБА_3 , який стояв там та палив цигарку. ОСОБА_4 попросив його проїхатися на авто, на що він йому відмовив. Потім він заліз на заднє сидіння свого авто та там заснув. Прокинувся лише після того, як його авто опинилося в кюветі. Його пояснення, які знаходяться в матеріалах справи йому зачитувалися працівником поліції та він їх особисто підписував.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом встановлено, що 11.04.2024 року в 00 год. 28 хв. в м. Красилів, по вул. Будівельників ОСОБА_1 передав право керування транспортного засобу «FORD MONDEO» н.з. НОМЕР_2 водію ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», тест № 1880, з результатом 2,84 ‰, що підтверджується копією протоколу Серії ААД № 255079 від 11.04.2024 року (а.с. 11).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 11.04.2024 року, які знаходяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 розпивав алкогольні напої саме з ОСОБА_5 , а не так як він повідомив суд під час судового розгляду, після цього надав ОСОБА_6 можливість проїхатись за кермом свого автомобіля, при цьому достовірно знаючи, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Пояснення підписував особисто, даний факт ОСОБА_1 підтвердив у судовому засіданні.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" допуском до керування транспортним засобом особи, яка не має права ним керувати або перебуває у стані сп`яніння, визнають усні чи письмові згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма, не відсторонення водія від керування тощо.

Зміст положення п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначає, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КУпАП) настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Таким чином, передача транспортного засобу можлива за усною чи письмовою згодою, а також мовчазною згодою шляхом передачі ключів і документів або керма.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 11.04.2024 року він вказав, що 11.04.2024 року близько 00 год. 20 хв. він вживав алкогольні напої разом із ОСОБА_1 , після чого вони спільно вирішили «прокататись» на автомобілі ОСОБА_1 (а.с. 6).

В свою чергу, в письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що дійсно того дня вживав алкогольні напої із ОСОБА_2 , після чого ОСОБА_7 сівши за кермо його автомобіля попросив його проїхатись, на що він погодився, і вони разом поїхали автомобілем, під час їзди він знаходився на пасажирському сидінні (а.с. 5).

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог п.п.«г» п. 2.9 ПДР України, тобто передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 255080 від 11.04.2024 року; відеозаписом, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 11.04.2024 року.

Покази, які надав ОСОБА_1 у судовому засіданні фактично вказують на те, що вину він не визнає, а тому суд відноситься до них критично та розцінює це як спосіб ОСОБА_1 уникнути відповідальності.

Суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Обставин, які пом`якшують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Згідно з довідкою інспектора СРПП ВнП № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області О. Шевчука № 3778/121/119/109-2024 від 18.04.2024 року ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Аналіз диспозиції та санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що ці правопорушення відповідають критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства. У зв`язку із цим, при розгляді даної справи, при наданні оцінки доказам та вирішенні питання про законність та обґрунтованість судового рішення суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне до даних правовідносин застосувати правовий висновок, зроблений Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.09.2023 року у справі № 702/301/20, згідно з яким, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

За таких підстав, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який не працює, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, доходжу висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією цієї статті з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя: В.О. Шовкун