Справа № 202/188/24
Провадження № 3/202/1229/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Волошин Є.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносноОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал, відповідно до якого 15 грудня 2023 року близько 23 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здійснив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру щодо колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме штовхав та виражався нецензурною лайкою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення не погодився, свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав та пояснив, що ОСОБА_2 сама провокує конфлікти та влаштовує сварки.

Захисник ОСОБА_1 -Рижик Р.О. просив справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначив, що у протоколі не зазначено об`єктивної сторони правопорушення, а саме не вказано про настання фізичної або психологічної шкоди, яка була завдана чи могла бути завдана потерпілій крім того не надано доказів спричинення ОСОБА_1 такої шкоди ОСОБА_2 . Також зазначив, що такі сварки між сторонами виникали постійно та були обопільними, внаслідок чого відносно як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 складались протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснила, що між нею та ОСОБА_1 відбувся конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою на її адресу та виганяв з квартири.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання фізичної або психологічної шкоди.

Тобто, стаття 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства. Будь-яка суперечка чи конфлікт, які виникають між родичами, не можуть однозначно трактуватись, як домашнє насильство.

Отже, як вбачається з пояснень, наданих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та дослідженою у судовому засіданні відеофіксацією, між ними виникають конфлікти та сварки вже тривалий час через користування квартирою, у якій вони проживали разом, та способу спілкування з дітьми. Таким чином між вказаними особами виник обопільний конфлікт побутового характеру, що виключає статус будь-якої з цих осіб як постраждалої особи, що зазнала домашнього насильства.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки подані суду на дослідження докази не дають підстав для того, щоб зробити категоричний висновок про те, що у діях ОСОБА_1 є склад інкримінованого адміністративного правопорушення, то суд приходить до переконання, що провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП слід закрити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.247,283,284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Волошин Є.В.