Справа № 545/4301/23
Провадження № 3/545/30/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" січня 2024 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Стрюк Л.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , інші відомості не відомі,

ч. 3 ст. 183-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не сплачує аліменти, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 25.10.2023 складає 153 459,37 грн та перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, що встановлено державним виконавцем Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Юношевим Д.А. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-744/11 від 26.10.2011; ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.183-1 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, посилаючись на те, що він сплачував аліменти добровільно і йому нічого не було відомо про існування рішення суду, наразі ним подана заява про перегляд заочного рішення по справі №531/3507/23.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Встановлено, що в описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.183-1 КУпАП, а в мотивувальній частині протоколу - що відповідальність передбачена ч.2 ст.183-1 КУпАП.

Отже, у такому разі не є визначеним обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки у протоколі наявні розбіжності у визначенні нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.183-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Диспозицією ч.3 ст.183-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті.

Разом з тим, будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів повторності вчинення адміністративного правопорушення, а також доказів того, що аліменти стягуються на утримання дитини з інвалідністю, матеріали справи не містять.

Згідно з приписами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка визначає межі розгляду справи судом, оскільки є викладом обставин вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, а не судом; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, від 20 вересня 2016 р.) Суд визнав порушення принципу безсторонності під час провадження, пов`язаного з адміністративним правопорушенням, проти заявника, на якому була відсутня сторона обвинувачення. Коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.183-1, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.183-1 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л.І. Стрюк