Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа № 528/72/24
Провадження № 3/528/62/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.02.2024 м. Гребінка

13 лютого 2024 року суддя Гребінківського районного суду Полтавської області Вітківський М.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від СПД №1 ВП №1 Лубенського районного відділу поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт гр. України (id картка) № НОМЕР_2 від 23.03.2020, виданий 5321,-

в с т а н о в и в:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №022778 від 24 січня 2024 року, що складений старшим інспектором СЮП ВП Лубенського РВ ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Куц О.Г., вбачається, що 24.01.2024 року о 16-10 год., громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи за прилавком у магазині, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж пива спеціального «Бермікс лимон» об`ємом 0,5 л., вміст етилового спирту якого складає 2,5 обертів, неповнолітній особі гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з чим дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

У судове засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилась, вона належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення на особистий номер телефону у додаток «viber» від 30.01.2024. Крім того, відомості про розгляд даної справи було розміщено на офіційній веб-сторінці Гребінківського районного суду Полтавської області.

Разом з цим суд враховує, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтею 156 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі письмовими доказами.

Суд, ознайомившись з адміністративним матеріалом, встановивши обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що передбачені ст. 251 КУпАП, прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, зважаючи на наступне.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, суддя звертає увагу, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

Отже, на суддю при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення ст. 278 КУпАП покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Так, за змістом ч.2 ст. 156 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №022778 від 24 січня 2024 року, рапорт ст. інспектора СЮП ВП Лубенського РВ ГУНП в Полтавській області капітана поліції Куц О.Г. від 24.01.2024, пояснення ОСОБА_1 від 24.01.2024, пояснення ОСОБА_3 від 24.01.2024, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, згідно якого фізичною особою-підприємцем є ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , пояснення ОСОБА_2 від 24.01.2024, дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення, з огляду на таке.

Склад адміністративного правопорушення характеризується сукупністю чотирьох елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з них свідчить про відсутність складу порушення в цілому, що згідно з п.1 ст.247 КУпАП є обставиною, що виключає провадження у справі: провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч.2 ст. 156 КУпАП передбачає порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі, зокрема торгівля алкогольними напоями особам, які не досягли 18-річного віку.

Суб`єкт адміністративного правопорушення це фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність. Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП є спеціальний суб`єкт працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №022778 від 24.01.204 року та в матеріалах справи відсутні будь-які докази, належні та допустимі докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування, а отже, не доведено, що особа є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

Суб`єктивна сторона правопорушення - визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. Враховуючи, що вина є обов`язковим елементом складу будь-якого адміністративного правопорушення, її відсутність виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії або бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Умисел, як правило, поділяється на прямий і непрямий. У свою чергу, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали не містять переконливих і достатніх доказів та відомостей, які б давали підстави вважати, що виявлене порушення допущене через її винні умисні чи необережні дії.

З огляду на викладене, наявні в матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган (орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення), разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

Зі змісту статті 62 Конституції України вбачається, що ніхто не може бути підданий покаранню інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі «Карелін проти Росії» від 20.09.2016).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.156, ч.1 ст.247 КУпАП, ст.245,251,254,256,280, КУпАП суддя,-

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя М. О. Вітківський