П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року

м. Харків

Справа № 638/705/24

Провадження № 3/638/1034/24

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сікорського А.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Найдьонової О.Г.,

потерпілого - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

установив:

З Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшов матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що 04 січня 2024 року о 13 год. 55 хв. в м. Харкові по вул. Клочківській, 169, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL SIGNUM, державний номерний знак НОМЕР_1 , при перестроюванні, не надав перевагу в русі автомобілю BMW 520, державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася у зв`язку з тим, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3. ПДР України.

Пунктом 10.9 ПДР України передбачено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

20 лютого 2024 року через канцелярію суду ОСОБА_1 надано висновок старшого судового експерта ЛІТДТД О.М. Панасенко № 558 ННЦ «Інституту судових експертиз ім. засл. проф. ім. Бокаріуса» для долучення до матеріалів справи.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі статтями 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представник та потерплілий з`явились.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що 04 січня 2024 року він рухався у правій смузі зі швидкістю приблизно 30 км/год., у звя`язку з несприятливими погодними умовами, смугу руху не змінював. Коли почав наближатися до перепон на своєму шляху, у вигляді бетонних блоків, - зменшив швидкість руху, а червоного кольору автомобіль BMW 520, державний номерний знак НОМЕР_2 , при перестроюванні скоїв зіткнення з його автомобілем OPEL SIGNUM, державний номерний знак НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 та його захисник- адвокат Найдьонова О.Г. звернули увагу на висновок старшого судового експерта ЛІТДТД О.М. Панасенко № 558 ННЦ «Інституту судових експертиз ім. засл. проф. ім. Бокаріуса» та просили провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL SIGNUM, державний номерний знак НОМЕР_1 , при перестроюванні, не надав перевагу в русі автомобілю BMW 520, державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , пояснення потерпілого ОСОБА_2 , вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд доходить такого висновку.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Слід також звернути увагу, що відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з приписами частиною другою статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною першою статті 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями статті 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Виходячи зі змісту статей 7, 245, 279, 280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у статті 238 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам статті 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

З дослідженого у судовому засіданні висновка експерта № 558 за результатами проведення автотехнічного експертного дослідження ННЦ «Інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» встановлено, що дані пошкодження на автомобілі OPEL SIGNUM, державний номерний знак НОМЕР_1 , та на автомобілі BMW 520i, державний номерний знак НОМЕР_3 , могли виникнути в результаті їх зіткнення тільки при умові виконання водієм автомобіля BMW 520і, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 випередження автомобіля OPEL SIGNUM державний номерний знак НОМЕР_4 з лівого боку та маневруванням праворуч автомобіля BMW 520і, державний номерний знак НОМЕР_5 .

Таким чином, експерт дійшов до висновку про те, що пояснення водія автомобіля OPEL SIGNUM державний номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_1 в частині того, що перед зіткненням автомобіль BMW 520і, державний номерний знак НОМЕР_3 , порівнявся з його автомобілем та почав приймати правіше, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів, не позбавлені технічної спроможності, оскільки узгоджуються з механічними пошкодженнями на транспортних засобах та кінцевим їх розташуванням, яке зафіксовано в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з механізму розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди вказаного водієм автомобіля OPEL SIGNUM державний номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_1 , в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля BMW 520i, державний номерний знак НОМЕР_5 , ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 13.3 Правил дорожнього руху України та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв?язку з виникненням даної пригоди. В даній дорожньо-транспортній ситуації, виходячи з механізму розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди вказаного водієм автомобіля OPEL SIGNUM, державний номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів не визначалась діями водія автомобіля OPEL SIGNUM, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а залежала від односторонніх дій водія автомобіля BMW 520і, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 по виконанню ним вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху України.

Виходячи з механізму розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди вказаного водієм автомобіля OPEL SIGNUM, р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_1 в даній дорожньо-транспортній ситуації у діях водія автомобіля OPEL SIGNUM, державний номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_1 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається.

Досліджені в судовому засіданні докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення від 04 січня 2024 року серії ААД № 644890, схема місця дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , висновок судового експерта № 558 за результатами проведення автотехнічного експертного дослідження ННЦ «Інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» не доводять беззаперечно та поза розумним сумнівом факт порушення ОСОБА_1 п.10.3 ПДР України та, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Сам протокол про адміністративне правопорушення за правовим змістом є фактично обвинуваченням, яке підлягає доведенню, не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення, враховуючи позицію ЄСПЛ (справа «Карелін проти Російської Федерації).

Однак не може бути єдиним та беззаперечним доказом наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конституцією України передбачено, що однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, якими є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини третьої статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумція факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа « Коробов проти України » № 39598/03 від 21.07.2011 ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 частиною першою статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 124 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на його користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124КУпАП, є недоведеним.

Враховуючи зазначене, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтею 124 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Повний текст постанови складено та оголошено 27 лютого 2024 року о 16 год. 45 хв.

Суддя В. М. Яковлева