ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/155/24

3/609/143/2024

15 лютого 2024 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з СПД № 2 (м. Шумськ) Патрульної поліції Кременецького РВП ГУНП України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , тимчасово не працюючої,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

02 лютого 2024 року до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №365006 від 21.01.2024, з якого вбачається: «21.01.2024 року близько 12:15 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи на ринку м. Шумськ Кременецького району, здійснювала продаж подрібненого люлькового тютюну без наявності ліцензії на здійснення даного виду господарської діяльності, чим порушила ч. 22 ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не визнала та пояснила, що вона на власному городі виростила тютюн, подрібнила та продає його як сировину, а не як тютюнові вироби, вважає що така її діяльність з реалізації тютюнової сировини не підлягає ліцензуванню.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановлено наступне.

Згідно з ч.1 ст. 164 КУпАП відповідальність настає за вчинення провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

У відповідності до п.7 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» N 481/95-ВР від 19.12.1995 (далі Закон №481/95-ВР), тютюнові вироби - це сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи нагрівання.

Крім того, в статті 1 Закону № 481/95 визначено, що сировина - це предмети праці та природні компоненти, які підлягають подальшій переробці.

Відповідно до ч.23 ст.15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно ч.1 ст.17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону, зокрема, щодо торгівлі тютюновими виробами, посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Таким чином, суб`єкт господарювання несе відповідальність за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без ліцензії, а саме тютюну, інших виробів з тютюну для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Відтак, необхідною умовою для застосування штрафу за продаж тютюну без ліцензії - це можливість використання його саме для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

У протоколі вказано, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю подрібненим люльковим тютюном.

ОСОБА_1 у своїх поясненнях наполягала, що вона продає тютюн як сировину, вирощену на власній земельній ділянці, а не тютюнові вироби.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що тютюнова сировина не є тютюновим виробом з метою ліцензування відповідно до вимог Закону № 481/95-ВР.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі, коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

ОСОБА_1 інкримінується здійснення продажу подрібненого тютюну без відповідної ліцензії 21.01.2024 на ринку м. Шумськ Кременецького району.

Проте, до цього протоколу не додано жодного доказу на підтвердження вказаного факту. В протоколі не зазначено кому, яку кількість і за якою ціною ОСОБА_1 реалізувала подрібнений тютюн, не зазначено свідків цієї події. Ніяких письмових доказів (фіскальних чеків, пояснень) чи відеодоказів (запису з нагрудної боді-камери поліцейських) на підтвердження цього факту до протоколу не додано.

Водночас, відповідно до ст. 2 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» виробництво тютюнових виробів здійснюється суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) незалежно від форм власності за наявності відповідної ліцензії.

При цьому згідно із ст. 4 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 № 457 «Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010» виробництво це економічна діяльність, результатом якої є продукція. Це поняття використовують для позначення всіх видів економічної діяльності. Готова продукція це продукція, процес перероблення якої завершено.

Крім того, ст. 1 Закону № 481/95-BP визначено, що тютюнові вироби це сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання жування чи нагрівання.

Варто зазначити, що органи ДПС у своїх офіційних роз`ясненнях, які розміщені на офіційному сайті Державної податкової служби України, вказують наступне: «…фізичні особи та фізичні особи-підприємці, які здійснюють продаж вирощеної в особистому підсобному господарстві, на присадибній, дачній, садовій і городній ділянках тютюнової сировини (тютюнового листя), не зобов`язані отримувати ліцензію…».

Відповідна податкова консультація для суб`єктів господарювання міститься на офіційному сайті ДПС (https://dp.tax.gov.ua/media-ark/news-ark/print-489103.html).

В матеріалах справи містяться фотоматеріали, на яких зображено прозорий поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною, вагою 0,430 кг, та квитанція про отримання на зберігання речових доказів, де вказано, що 21.01.2024 вилучено поліетиленовий пакет з вмістом 430 грам тютюну.

Водночас згідно із довідкою-характеристикою №8 від 22 січня 2024 року, наданою Шумською міською радою Тернопільської області установлено, що ОСОБА_1 веде особисте селянське господарство, вирощує технічні культури на присадибній ділянці.

При цьому, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження того, що вилучений у ОСОБА_1 21.01.2024 у зв`язку із складанням протоколу про адміністративне правопорушення тютюн не є тією сировиною, яку вона самостійно вирощує на своїй присадибній земельній ділянці. Крім того, в процесі розгляду справи не спростовано твердження ОСОБА_1 , що вона здійснювала продаж особисто вирощеного та порізаного на дрібні частини тютюну, який є сировиною, а не тютюновим виробом, та не входить до переліку видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, визначеному Законом № 481/95-ВР.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Враховуючи усе наведене, суддя приходить до висновку про те, що матеріали цієї справи не містять доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 164, 247, 251, 255, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене у ОСОБА_1 майно для тимчасового зберігання, а саме: поліетиленовий пакет синього кольору з написом «BMW» із вмістом в ньому 3 (трьох) невеликих прозорих кульків із вмістом подрібненого люлькового тютюну - повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК