Справа № 351/2683/23
Номер провадження №3/351/40/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Посохов І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 419474 від 24.10.2023, ОСОБА_1 24 жовтня 2023 року о 22 годині 21 хвилині, у с. Борщів Коломийського району Івано-Франківської області, автодорога Н-10, 174 км, керувала транспортним засобом марки «PEUGEOT 605», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі годи водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою сертифікованого газоаналізатора «Drager Alcotest 6810». Результат огляду позитивний становить 0,54 проміле.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнала, просила провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в її діях.

В судовому засіданні адвокат Чобанюк М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав письмове клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначив, що матеріали не містять даних щодо підтвердження законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Прилад «Drager Alcotest 6810», який застосовувався для проведення огляду правопорушника, є сумнівним. Копія свідоцтва про його повірку до матеріалів справи не долучена. При цьому слід взяти до уваги повідомлення уповноваженого представника виробника алкотестерів драгер в Україні п. Шерсюка Р. про те, що використання усіх алкотестерів в Івано-Франківській області є неправомірним через те, що упродовж 2022-2023 років управління поліції в Івано-Франківській області не надавало уповноваженому представнику виробника спеціальні технічні засоби газоаналізатори Drager Alcotest 6810 та Drager Alcotest 6820 для перевірки налаштувань та проходження ними регулювання. Крім того, направлення для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння було оформлено до КНП «Снятинська багатопрофільна лікарня Снятинської міської ради», що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район, м. Снятин, вул. Стефаника, буд. 2, яка знаходиться на відстані 27,4 км від населеного пункту Борщів та не є найближчим закладом для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак направлення було оформлене до неї, а не до КНП «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район, м. Коломия, вул. Р. Крушельницьких, 26, яка знаходиться на відстані 17,3 км від місця зупинки. Відеореєстратор 7omai, копію відеозапису з якого було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 419474 від 24.10.2023, не перебуває на обліку УПП в Івано-Франківській області. Відеозапис «Clip-0» з нагрудної камери 471263 та відеозапис «Clip-1» з нагрудної камери 474361 не містить факту руху транспортного засобу та керування цим транспортним засобом ОСОБА_1 . Крім того, останню не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність за вчинення вказаного правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 419474 від 24.10.2023, ОСОБА_1 24 жовтня 2023 року о 22 годині 21 хвилині, у с. Борщів Коломийського району Івано-Франківської області, автодорога Н-10, 174 км, керувала транспортним засобом марки «PEUGEOT 605», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі годи водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою сертифікованого газоаналізатора «Drager Alcotest 6810». Результат огляду позитивний становить 0,54 проміле.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, з матеріалів справи вбачається, що доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 419474 від 24.10.2023; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.10.2023, з якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», прилад ARCD 0525. Результат огляду позитивний 0,54 проміле; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», прилад ARCD 0525, результат огляду 0,54 проміле, з яким ОСОБА_1 погодилася, про що свідчить підпис останньої; чек газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», прилад ARCD 0525, принтер ARCС 5325, тест № 4092 від 24.10.2023, з якого вбачається, що тестування проводилось 24.10.2023 о 22 год. 30 хв., результат тесту 0,54 проміле; зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 419474 від 24.10.2023, згідно з яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсторонена від керування транспортним засобом марки «PEUGEOT 605», д.н.з. НОМЕР_1 , та зобов`язується не керувати даним транспортним засобом протягом 24 годин.

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення складеному стосовно ОСОБА_1 та іншим письмовим доказам, наявним у матеріалах справи, суд звертає увагу на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується матеріалами відеозапису долученими до протоколу про адміністративне правопорушення - відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженою наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року № 100, який був досліджений у судовому засіданні, який містить фіксацію обставин виявлення 24.10.2023 працівниками поліції адміністративного правопорушення, проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення. Так, з відеозапису вбачається, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на встановлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» ОСОБА_1 погодилася. Результат позитивний.

Отже, з наведеного вище суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Проте, суд звертає увагу на те, що наявні матеріали справи не містять даних щодо підтвердження законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Так, до протоколу не додано належних доказів того, що транспортний засіб було зупинено працівниками поліції у відповідності до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а відповідно до частини 3 цієї статті поліцейський поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, у зв`язку з чим усі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а усі складені процесуальні документи стосовно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з наданим відеозаписом поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що вона порушила правила дорожнього руху, а саме: виїжджала на суцільну лінію дорожньої розмітки одним колесом, зрізала кут при повороті, коли не було дозволено та після зупинки не ввімкнула поворот, а одразу ввімкнула аварійку.

Однак зазначена причина зупинки транспортного засобу викликає у суду обґрунтований сумнів, адже згідно з відеозаписом ОСОБА_1 рухалась рівно по своїй смузі руху і не виїжджала на суцільну лінію дорожньої розмітки одним колесом. У разі ж виявлення працівником поліції порушення ПДР України, зокрема зрізання кута при повороті, коли не було дозволено, разом із протоколом за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейським мала бути складена і постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Натомість поліцейським така постанова складена не була, а ОСОБА_1 було оголошено усне попередження, що не передбачено санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП, як не була і складена постанова про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 22 КУпАП за малозначністю.

Щодо того, що ОСОБА_1 після зупинки не ввімкнула поворот, а одразу ввімкнула аварійку, суд звертає увагу на те, що вказані дії водієм були вчинені вже після зупинки поліцейськими її транспортного засобу, а отже не можуть бути причиною зупинки.

Також, суд вважає слушними та такими, що заслуговують на увагу доводи адвоката про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Коломийська ЦРЛ», а запропоновано пройти такий огляд у КНП «Снятинська БЛ», яка згідно з наданими доказами, знаходиться на 10 км далі від місця зупинки транспортного засобу, ніж КНП «Коломийська ЦРЛ».

Отже, працівниками поліції в порушення п. 7 розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, не було дотримано вимог щодо забезпечення права водія пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Крім того, Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області до матеріалів справи не долучено свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки алкотестера «Drager Alcotest 6810», який застосовувався для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. А враховуючи висновки Івано-Франківського апеляційного суду, викладені у постанові від 24.01.2024 по справі № 346/5733/23 щодо використання усіх алкотестерів Drager Alcotest 6810 та Drager Alcotest 6820 в Івано-Франківській області без перевірки налаштувань та проходження ними регулювання, яка надана адвокатом Чобанюком М.М., правомірність їх використання взагалі викликає у суду обґрунтований сумнів.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, лише при наявності у особи, яка керувала транспортним засобом, ознак сп`яніння або перебування цієї особи в стані сп`яніння, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, законність зупинки транспортного засобу, виявлення працівниками поліції адміністративного правопорушення, проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі та складання щодо особи протоколу про адміністративне правопорушення мають відповідати вимогам законів та інструкцій, якими регламентовані відповідні процедури.

Наведені вище факти та виявлені порушення, у відповідності до статті 62 Конституції України, повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останньої, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ретельно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дані про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 1, 7, 8, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 252, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Снятинський районний суд.

Суддя Іван ПОСОХОВ