Справа № 344/3868/24
Провадження № 3/344/2101/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м.Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Болюк І.І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №237222 від 22.02.2024 року, ОСОБА_1 22.02.2024 року близько 10 год. 11 хв. в м.Івано-Франківську, вул. Галицька, 142Б на автомобілі марки Богдан А-09202, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював господарську діяльність, надання послуг з перевезення пасажирів у режимі маршрутного таксі за маршрутом №36, без права провадження даного виду господарської діяльності, не маючи відповідної ліцензії на здійснення пасажирських перевезень та без державної реєстрації суб`єкта господарювання, чим порушив ст. 39 ЗУ Про автомобільний транспорт та п.24 ст. 7 ЗУ Про ліцензування видів господарської діяльності, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Норма ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

Аналогічна правова позиція щодо обставин, за яких дії особи можуть бути визнані підприємницькою діяльністю, була висловлена Верховним Судом України у п.4 Постанови його Пленуму від 25.04.2003 р. №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності", де зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відповідно до вимог ст. 39 ЗУ Про автомобільний транспорт документи, необхідні для водія автобуса регулярних пасажирських перевезень - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України; для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України.

Пунктом 24 ч.1 ст. 7 ЗУ Про ліцензування видів господарської діяльності встановлено, що ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Виходячи з вимог ч.1 ст.164 КУпАП України, суб`єктом даного адміністративного правопорушення є саме суб`єкт господарювання.

Із переглянутих в судовому засіданні відеозаписів нагрудних камер 471517, 471540 працівників поліції, що оформляли матеріали про адміністративне правопорушення та відеореєстратора автомобіля патрульної поліції встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Богдан А-09202, д.н.з. НОМЕР_2 будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою ДВ ВДВС у місті Івано-Франківську. Окрім нього біля автомобіля знаходився ще один чоловік, який повідомив працівників патрульної поліції що найняв Степана як водія, оскільки сам немає права керувати транспортними засобами. ОСОБА_1 підтвердив вищенаведене та вказав, що він не є власником автобуса та не займається перевезеннями.

Слід зауважити, що після отриманої інформації, працівниками патрульної поліції не було вжито жодних заходів щодо перевірки наданої ОСОБА_1 інформації на предмет причетності до господарської діяльності - надання послуг з перевезення пасажирів у режимі маршрутного таксі інших осіб.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів про справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи із нагрудних камер працівників поліції.

Таким чином, будь-яких доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Богдан А-09202, д.н.з. НОМЕР_2 або користується ним на підставі договору оренди, а отже здійснює господарську діяльність - надання послуг з перевезення пасажирів, у матеріалах справи немає.

В той же час, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

За таких обставин, встановлюючи, у відповідності до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, у справі відсутні.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.1, 9, 221, 245-247, 266, 268, 283-285, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Іннеса БОЛЮК