Справа 362/2672/24
Провадження 3/362/1380/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2024 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 12.04.2024 близько 09.30 год в Київській області в с. Мархалівка по вул.. Лісова 26, ОСОБА_1 у громадському місці виражалася нецензурною лайкою в сторону потерпілої ОСОБА_2 , внаслідок чого порушувала громадській порядок і спокій громадян.

ОСОБА_1 суду пояснила, що у неї з потерпілою давній конфлікт, вони постійно сваряться, оскільки остання є відьмою і поробила на її сина, який двічі попадав в аварію. В цей день вона провідувала сина, потім побачила потерпілу, відбувся конфлікт з цих підстав, потерпіла почала її бити. Інших людей поруч не було. Громадський порядок не порушували, просто сварилися.

Заслухавши пояснення, дослідивши надані письмові матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Відповідно до ст. 173 КУпАП України, дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян є адміністративним правопорушенням.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Згідно письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 в день та час, вказаний у протоколі, вона перебувала у власному гаражі, перебирала квіти, підійшла її знайома ОСОБА_3 і з невідомих для неї причин почала нецензурно лаятися, намагалася перевернути ящики з квітами.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 є знайомим одна одній особами, між якими на протязі певного часу склались вкрай неприязні особисті сусідські відносини, які до теперішнього часу не врегульовано.

При цьому, конфлікт між ними відбувався не у громадському місці а у гаражі потерпілої, сторонні громадяни там були відсутні, порядок та спокій інших мешканців цього будинку (вулиці) порушено не було (докази про це відсутні у матеріалах справи, потерпілі сторонні громадяни, спокій яких порушено, у протоколі уповноваженою особою поліції не вказані).

Наявність в діях особи саме хуліганського мотиву (безпричинного або малозначного) відносно поетрпілох беззастережними доказами по справі не доведена, тобто умислу на вчинення саме хуліганських дій стосовно неї у потерпілої не було, а конфлікт між ними пов`язаний із триваючими особистими неприязними стосунками.

Згідно зі ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Враховуючи вкладене, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за якою кваліфіковано дії особи, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, 284, 287, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Сухарева О.В.