ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/1980/23 № 3/610/25/2024
м. Балаклія17 січня 2024 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степне Ямпільського району Сумської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 012211 від 08.11.2023 ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що: « 08.11.2024 о 19.00 год в Харківська обл., Ізюмський р-н, м. Балаклія, на блокпосту «Перекидний» гр. ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 21154, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою «Драгеру» ARLJ - 0,64‰».

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за наведених обставин не визнав. Пояснив, що 08.11.2023 після роботи він вжив 1 банку безалкогольного пива «Hike». Приблизно через 3 години після цього керував автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21154», р.н. НОМЕР_2 . На блокпосту «Перекидний» його зупинив поліцейський та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився. Тест на «Драгер» він проходив 3 рази: перший раз за результатом тесту вмісту спирту не виявлено, вдруге ОСОБА_1 не зміг дихнути належним чином в алкотестер, втретє алкотестер показав результат - 0,64‰. ОСОБА_1 був не згоден з результатами тесту, тому виявив бажання поїхати до медичного закладу про що повідомив поліцейському. Однак поліцейський відмовився везти його в лікарню, пояснивши це тим, що алкотестер «Драгер» німецького виробника, а тому показує правдиві результати. Після цього стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КК України. Надаючи письмові пояснення під час складання протоколу, зазначив, що випив пиво, яке містить спирт, оскільки йому так сказали написати поліцейські. Оскільки він вперше потрапив у таку ситуацію, тому розгубився і написав те, що йому сказали поліцейські.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

В розумінні Європейського суду з прав людини справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Виходячи зі змісту ст. 7, 245, 279, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не може перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Суд також й не може змінювати суть «обвинувачення», викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення встановлений Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941. Відповідно до п. 9 розділу II Інструкції «При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол)».

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «з явними ознаками алкогольного сп`яніння».

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за «керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння» (п. 2.9. а Правил дорожнього руху України) або «відмову особи пройти відповідний огляд» (п. 2.5. Правил дорожнього руху України).

Отже формулювання обвинувачення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та створює умови для двозначності тлумачення складу адміністративного правопорушення та не дає можливості правильно визначити об`єктивну сторону правопорушення, за яке особа притягується до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обвинувачення до суду надані протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього:

oрапорт поліцейського;

oнаправлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за результатами якого ОСОБА_1 о 19.07 год перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,64‰;

oписьмові пояснення ОСОБА_1 , які він не підтвердив в суді;

oрозписка ОСОБА_2 про отримання від працівників поліції автомобілю марки «ВАЗ» моделі «21154», р.н. НОМЕР_2 ;

oCD-диск з відеозаписом, на якому видно як поліцейський, встановивши особу ОСОБА_1 , запропонував пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер». ОСОБА_1 погодився, розпакував змінний мундштук, поліцейський зробив контрольний забір повітря (результат негативний) і надав алкотестер ОСОБА_1 , останній за вказівками поліцейського дихнув у мундштук, алкотестер показав результат тесту - 0,64‰. З результатами тесту ОСОБА_1 не погодився, виявив бажання поїхати до лікарні для проведення більш детального огляду для виявлення вмісту алкоголю в крові, пояснював, що є свідки, які бачили, що 08.11.2023 він не вживав алкоголь. Однак поліцейські відмовилися везти його у медичний заклад, наполягали на тому, що він добровільно погодився пройти огляд за допомогою алкотестера «Драгер», є результат тесту - 0,64‰.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованою в МЮ України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 1.6. Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

1)поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

2)лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 1.7. Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Із наданого поліцією відеозапису вбачається, що після проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме алкотестеру «Драгер», водій ОСОБА_1 повідомив поліцейському про незгоду з результатами тесту та виявив бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Натомість поліцейський, всупереч вимогам Інструкції та за наявності підстав для проведення огляду в закладі охорони здоров`я, не забезпечив проведення огляду ОСОБА_1 в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП, чим порушив процедуру такого огляду.

Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачений у керуванні транспортним засобом «з ознаками алкогольного сп`яніння», що відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП не є адміністративним правопорушенням, а огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням процедури, визначеної Інструкцією.

До того ж відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Відповідно такі відомості повинні міститися у протоколі про адміністративне правопорушення або в інших матеріалах справи.

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду, зокрема, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17, від 13.02.2020 у справі № 5 24/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок поліцейських щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

З рапорту поліцейського вбачається, що цей протокол про адміністративне правопорушення було складено під відеозапис, який було здійснено за допомогою службового планшетного пристрою «Samsung», інвентарний номер . До того ж зазначено, що «нагрудна камера була розряджена під час виконання службових обов`язків».

У відповідності до п. 6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Інструкція містить чіткий перелік пристроїв, за допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію будь-якими пристроями, зокрема службовим планшетом.

Отже наданий поліцейськими відеозапис є недопустимим доказом у справі.

Поліцейські не були позбавлені можливості зафіксувати правопорушення за допомогою портативного відеореєстратора згідно до порядку встановленого Інструкцією, а у разі неможливості застосування дозволених технічних засобів відеозапису провести огляд у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 6 розділу II Інструкції).

Отже обвинувачення є недоведеним, а недоведена вина дорівнює доведеній невинуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя В.М. Стригуненко