Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/923/24
Провадження № 3/553/461/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.04.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Фоміна Ю.В., за участю секретаря судового засідання Долгової М.М., представника Полтавської митниці Сидоренка О.М., особи, яка притягається до адміністратвиної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Анапольської Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Полтавської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гомель, громадянина Республіки Білорусь, не працюючого, має посвідку на постійне проживання в Україні, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.6 ст. 481 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про порушення митних правил №0036/80600/24 від 15.03.2024 року Громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягується до адміністративної відповідальності за невивезення станом на 15.03.2024 року за межі митної території України транспортного засобу особистого користування марки ВМW 325, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2006 року виготовлення, який, відповідно до бази даних АСМО «Інспектор» ввезено на митну територію України 06.03.2020 року в зоні діяльності Чернігівської митниці в митному режимі «тимчасове ввезення". Даний транспортний засіб було виявлено 15.03.2024 року о 13.01 годині в ході спільних з Управлінням патрульної поліції в Полтавській області заходів в м. Полтаві по вул. Сінна,7. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст. 481 Митного кодексу України.

Представник Полтавської митниці у судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України.

Особа, яка притягається до адміністратвиної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у порушенні митних правил заперечив, оскільки йому ніхто не роз`явснив ні під час перетину кордону, ні у спілкуванні з міграційною службою про обов`язок вивезти автомобіль протягом одного року. Він в`їхав на даному автомобілі до України, оскільки із дружиною громадянкою України прийняли рішення про постійне місце мешкання на Україні.

Захисник в судовому засіданні надала наступні пояснення, після укладення шлюбу 03.01.2020 року у м. Мінськ, подружжя прийняло рішення про переїзд до України на постійне місце проживання. 06.03.2020 року ОСОБА_1 разом із дружиною ОСОБА_2 перетинув митний кордон України на автомобілі марки ВМW 325, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , з метою особистого користування. Разом з цим, про необхідність вивезення вказаного транспортного засобу поза межі України протягом 1 року, працівниками митного контролю ОСОБА_1 роз`яснено не було. У 2021 році ОСОБА_1 мав виїхати за межі країни задля поміщення свого транспортного засобу в інший митний режим, однак, через спалах вірусного захворювання Ковід-19, та встановлення карантинного режиму на території України останній був позбавлений можливості здійснити вказаний виїзд за для збереження власного життя. Також, у 2021 році до пологів дружини подружжя планувало виїзд до Білорусії задля відвідування родини. Однак, перевіряючи технічну справність свого транспортного засобу, працівниками технічної служби було встановлено суттєві поломки транспортного засобу, який був переданий на ремонт. Потім 24.02.2024 року розпочалася війна. Все це є обставинами непереборної сили, та доводять, що ОСОБА_1 не діяв умисно, а лише був заручником обставин непереборної сили. Зазначає, що під час складання протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 не була надана можливість скористатися послугами перекладача та захисника, не всі обставини, на які посилався ОСОБА_1 були зазначені в письмових поясненнях ОСОБА_1 , які були надруковані співробітником митного органу, а не надавалися особою власноручно, ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати докази ремонту автомобіля митному органу. Захисник просить, враховуючи конкретні обставини справи в їх сукупності, період часу в який вчинено правопорушення, дані щодо особи, яка вперши притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а також те, що діяння, вчинене ОСОБА_1 не відповідає тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушення, від дій ОСОБА_1 тяжких наслідків не настало, застосувати ст.22 КУпАП та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.6 ст.481 МК, у зв`язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Заслухавши пояснення представника митниці, особи, яка притягається до адміністратвиної відповідальності, позицію захисника, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Частиною 6 ст.481 МК України встановлена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Такі строки тимчасового ввезення транспортних засобів на митну територію України та їх особливості встановлюються ст.380 МК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст.380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянина Республіки Білорусь, який має посвідку на постійне проживання в Україні. Право власності на транспортний засіб марки ВМW 325 і, реєстраційний знак НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_3 , 2006 року виготовлення, зареєстровано уповноваженим органом Республіки Білорусь за ОСОБА_3 .

Факт ввезення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.03.2020 року на митну територію України автомобіля марки ВМW 325, реєстраційний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , для особистого користування в режимі тимчасове ввезення до 1 року (зелений коридор, без заповнення декларації про зобов`язання зворотнього вивезення), підтверджується інформацією з бази даних Державної митної служби України від 18.03.2024 року. Зворотнього вивезення транспортно засобу до цього часу не відбулося.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 ввіз на митну територію України зазначений транспортний засіб як громадянин-нерезидент, отже має право ввозити один транспортний засіб на строк до одного року.

Гранічний строк вивезення транспортного засобу 06.03.2021 року включно. Даний строк може бути продовжений митним органом на 60 днів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян.

Суд зазначає, що відповідальність за ч.6 ст.481 МК України наступає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, тобто у разі невивезення ОСОБА_1 транспортного засобу до 06.04.2021 року включно.

Як встановлено в судовому засіданні вивезення транспортного засобу до цього часу не відбулося, ОСОБА_1 із заявою про продовження строку ввезення транспортного засобу на митну територію України з поважних причин до митного органу не звертався та повідомив про особисті обставини очікування та народження дитини, а також ремонту автомобіля вже після спливу річного строку, та після виявлення автомобіля уповноваженими органами 15.03.2024 року під час провадження по справі про порушення митних правил. В судовому засіданні ОСОБА_1 відмовився від перекладача та користувався послугами захисника, надав всі необхідні документи для свого захисту, а отже його право на захист не порушено.

Підстав застосування до ОСОБА_1 вимог ст. 22 КУпАП суддя не знаходить, оскільки користування увезеним транспортним засобом без сплати митних платежів безумовно тягне ненадходження коштів до державного бюджету, і таким чином не може свідчити про малозначність вчиненого.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

В підтвердження обставин непереборної сили у виді несправності та ремонту автомобіля, Коцур РМ. надає наряд-замовлення 312 від 26.02.2021 року, акт виконаних робіт №12 від 15.07.2021 року, наряд замовлення №14 від 20.07.2021 року та акт виконаних робіт №23 від 24.02.2023 року. Разом з цим, зазначені документи в установлений законом строк не надавалися до митного органу із відповідною заявою про продовження строку ввезення транспортного засобу на митну територію України, та не доводять ту обставину, що зазначений ремонт перешкоджав транспортуванню автомобіля.

Таким чином, аналізуючи надані докази у даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України доведена повністю.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу винного, належність транспортного засобу іншій особі, вважаю необхідним ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також у відповідності до п. 18-1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03.06.2005 р. суми витрат, що підлягають відшкодуванню, зазначаються в постанові суду у справі про порушення митних правил.

Згідно ч. 1 ст. 519 Митного кодексу України, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених органами доходів і зборів витрат на провадження або розгляд справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 520 Митного кодексу України, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.511 МК УКраїни, у разі виявлення порушень митних правил, передбачених частиною шостою статті 470, частиною третьою статті 471, статтями 472, 473, 476, частиною шостою статті 481, статтями 482-484 цього Кодексу, тимчасове вилучення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення, які підлягають конфіскації відповідно до цих статей, а також відповідних документів є обов`язковим.

Відповідно до протоколу про ПМП №0036/80600/24 від 15.03.2024 року, зазначений транспортний засіб вилучений та переданий на зберігання на склад Полтавської митниці.

Відповідно до розрахунку витрат Полтавської митниці станом на 23.04.2024 p. витрати за зберігання по справі про ПМП становлять 15655,37 грн., що підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.40-1КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.380, 458,481 Митного кодексу України, ст.ст.40-1, 283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України та накласти адміністративне стягнення за порушення митних правил у виді штрафу в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн 00 коп на користь держави за наступними реквізитами: рахунок UA2117902; отримувач: Полтавська митниця; ; МФО: 899998, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); ГУДКСУ у Полтавській області.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за зберігання по даній справі в сумі 15655,37 грн. на користь Полтавської митниці за наступними рекізитами: одержувач: Полтаська митниця; ідентицікаційний код 43997576, МФО 820172, рахунок UA1117902.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн. ( шістсот п`ять грн. 60 копійок) - отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106; Призначення платежу: *;101; Судовий збір, стягнутий на користь держави, за рішенням №».)

Стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, .

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення судового збору: протягом трьох місяців.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. В. Фоміна