ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Л.А. Скрипнік, розглянувши у відкритому судовому засіданні, які надійшли з УПП в Херсонській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військовослужбовця, солдата-сапера ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Херсонського міського суду Херсонської області після доопрацювання надійшли матеріали справи щодо притягнення ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП

Відповідно до даних протоколу складеного поліцейським взводу №1 роти №1 УПП в Херсонській області ДПП, сержантом поліції Козловським К.О. серії ААД №5019107 від 05.11.2023 р., який було складено о 09 год. 13 хв., ОСОБА_1 05.11.2023 ркоу о 08.50 год. у смт. Степанівка Херсонської оласті по вул. Залізна, буд. 21 керував транспортним засобом Nissan Micra, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому закном порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510 ARLM 0467 результат 2,75 % промілей. Правопорушення вчинено повторно протягом року від 26.04.2023 р. Котовським міським судом Одеськохї області за № 505/1885/22, був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Подія фіксувалась на бодікамери 471626 та 470355, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши протокол та додані до нього матеріали, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Вказано, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є актом обвинувачення, та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення з посиланням на відповідні нормативно-правові акти, тобто відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки невідповідність протоколу вказаним вимогам, свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.

Так, у справі «Михайлова проти України» Європейський Суд зазначає, що з огляду на суворість покарання адміністративне провадження як те, що здійснювалося щодо заявниці у цій справі, має розглядатися як «кримінальне» для цілей Конвенції та протоколів до неї (див. рішення у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, пункт 55, від 06 вересня 2005 року) і, отже, із залученням гарантій статті 6 Конвенції та, відповідно, гарантій ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Шмауцер проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у вигляді штрафу чи обмеження стягнення у вигляді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами підпадають під визначення «кримінального обвинувачення»

Отже, відповідно до викладеного, суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

З цього слідує, що суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; перекваліфіковувати дії, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №519107 від 05.11.2023 року, чек алкотестеру Драгер, прилад № ARLM 0467, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спецільних технічних засобів, а саме Драгеру 0467, рапорт інспектора Козловського К.О. та довідку з приводу отримання ОСОБА_1 прав на керування транспортним засобом а також відеозапис з нагрудних камер.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 05.11.2023 року о 09 год. 13 хв. вбачається, що дії ОСОБА_1 було кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП через порушення ним п. 2.9 а ПДР України, а саме через те, що ОСОБА_2 було приягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП 26.04.2023 року потовновоб Котовського міського суду Одеської області, (справа № 503/1885/22).

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина ж 2 цієї ж статті, за якою, згідно протоколу кваліфіковано дії ОСОБА_1 , встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Слід зазначити те, що постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.01.2024 року матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , направити до УПП в Херсонській області для належного оформлення. Обгрунтуванням постанови суду було те. що ак, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що складений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, зокрема, так в протоколі зазначено частину 2 статті за якою особа притягується до адміністративної відповідальності, однак доказів щодо повторного вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 до протоколу не додано. Як вбачається з постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення 11.07.2022 року, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Тобто, з моменту вчинення вказаного правопорушення минув рік, а отже відсутній склад правопорушення, передбачений ч.2 ст. 130 КУпАП, а суд при розгляд справи про адміністративні правопорушення не має повноважень щодо перекваліфікації діяння, це прерогатива органу, який складає протокол. В такому вигляді, пред`явлене обвинувачення особі є не конкретним, та таким, що не відповідає складу ч. 2 ст. 130 КУпАП, тому є порушенням права особи на ефективний захист. Зазначені недоліки є прямим порушенням вищезазначеної Інструкції працівниками, які оформляють матеріали про адміністративне правопорушення, що є перешкодою для встановлення всіх обставин по справі, події і складу адміністративного правопорушення.

Поруч із цим, після повернення постанови стосовно ОСОБА_1 , після доопрацювання, судом виявлені численні виправлення у постанові серії ААЛ № 519107 від 05.11.2023 року, тоді як відповідно до ч. 7 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» від 06.11.2015 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за № 1496/27941, та є чинною як на час інкримінованого правопорушення, так і на час розгляду справи судом, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, розглядуваний протокол не може бути визнаний судом допустимим доказом по справі і, з огляду на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, у даній справі суд приходить до переконання про те, що протокол не може бути прийнятий судом в якості допустимого доказу винуватості ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що протоколи складено (внесено виправлення) з порушенням норм чинного Законодавства, а до виправлень цей же протокол, з урахуванням дослідження судом постанови про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення попереднього подібного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке, згідно дослідженої судом постанови суду було вчинено більше ніж за рік до розглядуваної події, взагалі по суті не містив даних, які б вказували на повторність правопорушення та, із урахуванням дослідження судом попередньої постанови, доводили наявність відповідного складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що є суттєвим порушенням, яке вказує на наявність сумніві щодо винуватості особи у вчиненні правопорушення що відповідно має бути розтлумачено на користь такої особи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя доходить до переконання про те, що у даному, конкретному випадку не доведено належними, допустимими та достовірними доказами склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки вину обґрунтовано на доказі, а саме протоколі про адміністративне правопорушення, який є неприйнятим та суперечить, як нормам національного так і міжнародного законодавства.

За вказаних обставин суддя вважає за необхідне закрити провадження у справі за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Херсонського апеляційного суду.

Суддя Л.А. Скрипнік