Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Кузьміна Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2023 року щодо неї,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 25.12.2023 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 29 листопада 2023 року о 10 годині 45 хвилин ОСОБА_1 на просп. Берестейському, 139 в м. Києві керувала автомобілем "КІА" д/н НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху. Результат огляду на стан сп`яніння із застосуванням газоаналізатора "Drager" 0,31 ‰.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що факт керування нею транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не підтверджується доказами.

Так, згідно з п.5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок), підставою для притягнення водія до відповідальності є підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду, про що складаються акти огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейським, у двох примірниках. Проте в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів міститься підпис від імені ОСОБА_2 , виконаний не нею, а іншою особою. На користь цього свідчить те, що в протоколі про адміністративне правопорушення вона вказана про незгоду з результатом огляду. Відтак, у відповідності з приписами ч.3 ст.266 КУпАП поліцейський повинен був направити її на огляд до закладу охорони здоров`я, що ним здійснено не було, не роз`яснено про можливість проїхати до закладу охорони здоров`я, і одразу після огляду поліцейський повідомив, що буде складати протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно з п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показних більше 0,2 проміле алкоголю в крові. В чинному законодавстві України відсутня норма, яка б визначала допустиму норму концентрації алкоголю в повітрі.

Згідно з п.5 ст.8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974, в національному законодавстві потрібно передбачити спеціальні положення, що стосуються управління під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з управлінням транспортним засобом. У будь-якому випадку максимальний рівень вмісту алкоголю в крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Отже, вважає, що результат огляду 0,31 проміле є допустимою нормою.

З огляду на викладене ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Кузьміна Є.О., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та показаннях газоаналізатора "Drager Alcotest 6820", згідно з якими за наслідками огляду ОСОБА_1 станом на 10 годину 56 хвилин 29.11.2023 рівень алкоголю у видихуваному повітрі становив 0,31 ‰; записі портативного відеореєстратора поліцейського.

Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, суд правильно поклав їх в обґрунтування своїх висновків.

Згідно з п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п.7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з п.5 Порядку підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода

водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Норми цих підзаконних нормативних актів не суперечать Конвенції про дорожній рух, в якій договірним сторонам запропоновано встановити допустимий законом рівень вмісту алкоголю і рекомендовано максимальний рівень, що свідчить про те, що встановлений законодавством конкретної країни рівень може бути і меншим.

Огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками, як то запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, про що зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому вона своїм підписом засвідчила, що з результатами згодна.

Оскільки водій була згодна з результатами огляду і підстав для направлення її до закладу охорони здоров`я не було, посилання в апеляційній скарзі на недотримання поліцейськими вимог закону не відповідають дійсності.

Твердження в апеляційній скарзі, що підпис в акті виконаний не ОСОБА_1 , спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано, що поліцейський складає два примірники цього акту, а потім передає на заднє сидіння для підписання спочатку дві роздруківки газоаналізатора і говорить, щоб один з них ОСОБА_1 залишила собі, а потім два акти, один з яких також пропонує ОСОБА_1 залишити собі. Дійсно, відеозаписом не зафіксовано момент підписання ОСОБА_1 акту, що об`єктивно пояснюється розташуванням поліцейського на сидінні водія та ракурсом зйомки попереду поліцейського, який охоплюється камерою. Однак зміст спілкування, у тому числі те, що ОСОБА_1 цікавиться серійним номером газоаналізатора, а також передача документів з переднього сидіння поліцейським на заднє і навпаки, не дають жодних підстав для сумніву в тому, що на задньому сидінні перебувала ОСОБА_1 , яка ознайомилася зі змістом документів і підписала їх.

Таким чином винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Отже, постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2023 року, якою на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн