Справа № 139/53/24
Провадження № 3/139/26/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з СПД № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, інвалід 2 групи,

У С Т А Н О В И Л А:

Щодо ОСОБА_1 20 січня 2024 року складено адміністративний протокол серії ВАВ № 775789 про те, що він, о 08-ій годині 26 хвилин 20 січня 2024 року в АДРЕСА_2 здійснював реалізацію тютюну, а саме: 50 грамів за 50 гривень, без відповідних на це документів. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду справи пояснив, що він дома вирощував тютюн для власних потреб. Майже щосуботи він з дружиною приїздять в смт Муровані Курилівці і торгують на ринку «Наш край» городиною. 20 січня 2024 року він мав із собою два пакетика із подрібненим тютюном. Однак, він не торгував ним, а лише видав його з-під столу працівникам поліції на їх вимогу.

Розглянувши справу, зокрема, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, оглянувши відеозапис події, приходжу до наступного висновку:

Відповідно частин 1 і 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП дає визначення поняття адміністративне правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення полягає у полягає у здійсненні торгівлі, зокрема, тютюнових виробів, тобто процесу обміну товару на гроші.

На оглянутому під час розгляду справи відеозаписі події зафіксовано: о 08:26 20 січня 2024 року ОСОБА_1 здійснює торгівлю домашньою городиною з лотка біля території ринку «Наш край» в смт Муровані Курилівці; в цей час до нього підійшли двоє поліцейських і запитали, чи йому відомо, що не можна торгувати тютюном; ОСОБА_1 відповів ствердно; на вимогу поліцейського ОСОБА_1 надав йому паспорт та інші особисті документи; о 08:31 поліцейський просить показати «що Ви там маєте, в чому», а ОСОБА_1 з-під столу дістає два пакетика з подрібненою речовиною рослинного походження і кладе їх на ваги.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 торгував тютюном з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом. Зокрема, відсутні докази про процес торгівлі тютюном, а також про те, що вилучена речовина рослинного походження є тютюном.

Описані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВА № 775789 від 20.01.2024 дії не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП ще й з тієї причини, що за цією нормою закону не наступає відповідальність, якщо фізична особа не має «відповідних на це документів». Зокрема, і законодавством не встановлено та не визначено будь-яких документів, які б дозволяли торгівлю тютюновими виробами з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язало суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто, суд не може самостійно змінювати викладені у протоколі обставини правопорушення, вчинення якого інкримінується особі, а розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення, оскільки, в іншому випадку, буде порушено гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий суд.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно з вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, відсутність в матеріалах справи будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту торгівлі ОСОБА_1 саме тютюном, а також за відсутності в об`єктивній стороні вміненого йому правопорушення такої ознаки як відсутність «відповідних на це документів», суд приходить до висновку про відсутність у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 3 ст. 156, п. 1 ст. 247, ст.ст. 221, 284, 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 156 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: _____________