Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., за участю секретаря Вдовіченко Р.В., за участю особи стосовно якої складено протокол про адміністративне праворушення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Білоглазенко Г.П.,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ААД № 519808), про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, інваліда 2-ї групи, РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 21.09.2023 року о 14.36 год. в м.Черкаси, по вул.Сурікова, біля буд. 14А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проходив зі згоди водія ОСОБА_1 за допомогою приладу Alkotest 7510 ARND - 0017 на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно тесту № 145-2,15 проміле. З даним результатом водій згідний, чим порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа стосовно якої складено протокол про адміністративне праворушення ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно чергував на АЗС «Біол», яка знаходиться по вул. Сурікова з 17 годин 20 вересня по 08 годин 21 вересня. Після здачі чергування він в тверезому стані під`їхав на територію АЗС «ЮГ-2000», яка знаходиться за 150 метрів від його місця роботи з метою придбання продуктів харчування. З продуктами харчування він придбав пиво та слабоалкогольні напої. Спочатку він мав намір випити їх дома, а тому, що він втомлений після нічного чергування вирішив їх вжити, а потім викликати свою колишню дружину ОСОБА_2 для транспортування автомобіля. Після вживання алкогольних напоїв, він спав в автомобілі, потім знову придбавав спиртні напої, знаходився в службовому приміщенні АЗС. Він не заперечує, що вживав спиртні напої та знаходився в стані алкогольного сп`яніння, але керувати своїм транспортним засобом він не мав наміру. За цей період часу він дійсно викликав свою колишню дружину та чекав її приїзду. Після того, як до його автомобіля підійшов працівник поліції та наказав йому переїхати в інше місце, бо нібито заважав автомобілю з паливом, він переїхав, виконавши його закону вимогу та зупинився за декілька метрів за приміщенням АЗС з метою очікування приїзду колишній дружини. Тікати з території АЗС він не намагався та його ніхто не зупиняв.

В судовому засіданні представник особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвокат Білоглазенко Г.П. зазначила, що стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого останній обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини її довірителя, а саме керування транспортним засобом. Так з відео бодікамери за № 472486, яке починається з 14 годин 34 хв., та яке міститься на диску, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться в салоні свого автомобіля, який припаркований на площадці АЗС «ЮГ-2000», біля паркану станції та місця з позначкою «для інвалідів», а він є інвалідом 2 групи. Далі працівник поліції підходить до автомобіля ОСОБА_1 стукає в вікно та просить: «Добрий день, від`їдьте, бо бензовоз заїжджає» хоча припаркований автомобіль взагалі не заважав та бензовоза з паливом на відео не зафіксовано. Крім того, згідно відповіді директора ПП «ЮГ-2000» № 63/11 від 31.01.2024, отриманої на адвокатський запит, встановлено, що 21.09.2023 року на вказану заправку мав місце приїзд бензовозу з пальним та газовозу з скрапленим газом, орієнтовний час прибуття яких з 9-ї до 11-ї години, що свідчить про неправдивість наданої поліцейським інформації її клієнту. ОСОБА_1 , виконуючи законну вимогу працівника поліції, заводить двигун, від`їжджає декілька метрів та зупиняє самостійно автомобіль за приміщенням службового приміщення автозаправки, та не намагається здійснити рух в напрямку виїзду з АЗС, як зазначено в рапорті інспектора Кольвах О. Тобто він, зробив дії, які від нього вимагав працівник поліції. Крім того, звертає увагу на те, що відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. Так в даному випадку, якщо ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння та його поведінка не відповідала дійсності, як стверджують свідки, то поліцейські відповідно до п.3 ч.2 ст.41 Закону повинні були застосувати поліцейське піклування і передати даного громадянина у спеціальний лікувальний заклад чи до місця проживання, а не відпускати самостійно рухатися на авто далі, та складати протокол про адміністративне правопорушення. Натомість працівник поліції, достовірно знаючи, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, про що зазначено в рапорті інспектора Кольваха О. де він вказує, що з інспектором Медвідь О.В. отримали повідомлення, про те, що на АЗС «ЮГ-2000» по вул.Сурікова припарковане авто, водій якого в стані алкогольного сп`яніння, не відсторонив його від технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та рушення з місця, а спровокував його на такі дії. Такі провокаційні дії, працівника поліції чітко зазначено на записі відео бодікамери, де він своєму напарнику говорить: «... зараз сяде за руль та зупинимо, сідай, сідай за руль, зараз зафіксуємо..». Сторона захисту вважає, що в даному випадку має місце провокація та схиляння ОСОБА_1 до можливого вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, метою якого є фіксація та штучне створення показників, що підтверджується відео на якому останні домовляються з іншим екіпажем працівників поліції про те, що після фіксації це буде їх показник. Вважає, що в діях працівників поліції наявна саме провокація стосовно вчинення її довірителем адміністративного правопорушення. Працівники поліції навмисно не вилучили відеозапис з камери спостереження за 21.09.2023 року за період з 8 годин 00 хв. до 14 годин 28 хв., яке знаходиться на території АЗС «ЮГ-2000», а вилучили лише частину, де зафіксований факт переїзду автомобіля ОСОБА_1 з одного місця на інше на вимогу працівника поліції. Якщо було вилучено відео з камери спостереження за період з 8 годин 15- 20 хв. до 14 годин 34 хв. та взято пояснення працівника АЗС, то було достовірно відомо, що ОСОБА_1 під`їхав на територію АЗС після нічного чергування та декілька годин, а саме з 8 годин 20 хв. та знаходився там до 14 годин 34 хв., купував спиртні напої, закуску, находився в службовому приміщенні станції, повертався в салон автомобіля спав, так як був утомлений після чергування, а потім знову купував спиртні напої. Після чергового придбання спиртних напоїв працівниця станції підвела ОСОБА_1 до його автомобіля та викликала працівників поліції. Крім цього, незважаючи на стан ОСОБА_1 на записі бодікамери в 15 годин 05 хв. на запитання працівника поліції з якою метою він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 чітко зазначає, «Ви мене попросили, щоб я переїхав, я не збирався їхати». Адміністративне правопорушення, яке охоплює ст.130 КУпАП не відноситься до триваючого правопорушення і до нього не можливо застосувати поняття виявлення правопорушення поліцейськими, а відповідальність за даною статтею КУпАП можлива лише за вчинення правопорушення водієм. В даному випадку ОСОБА_1 , на момент приїзду співробітників патрульної поліції ГУНП в Черкаській області, перебував за кермом транспортного засобу, але не рухався декілька годин, тобто не був учасником дорожнього руху. В наявних матеріалах справи є рапорти працівників поліції, які нібито підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, проте є протиріччя, зокрема пояснення викладені в них не відповідають відеозапису бодікамер, щодо руху транспортного засобу та його зупинки. В рапорті інспектора Кольваха О. зазначено, що він з інспектором Медвідь отримали повідомлення, що водій в стані алкогольного сп`яніння намагається сісти за кермо та здійснити рух. Прибувши за вказаною адресою виявили автомобіль, який почав рух в напрямку виїзду з АЗС. Зупинивши даний технічний засіб, яким керував ОСОБА_1 . Крім того, працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 не було роз`яснено жодного його права. Поведінка працівників поліції не відповідає Правилам етичної поведінки, які затверджені Наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179. Так на відео з бодікамери зазначено, що вони жують жуйку, вживають напої, палять, задають ОСОБА_1 питання, які принижують його гідність. Вважає, що в даному випадку вина громадянина ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП не доведена, а тому просить суд провадження закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_3 , який надав пояснення, що він є т.в.о. інспектора взводу № 1 роти № 1 БУПП в Черкаській області ДПП ст.лейтенант поліції. 21.09.2023 року під час перебування на службі, було отримано виклик від ТОРу, для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Коли приїхали на місце виклику, а саме на АЗС, там був виявлений ОСОБА_1 . Працівники АЗС повідомили, що ОСОБА_1 неодноразово приїжджав в цей день на АЗС в стані алкогольного сп`яніння. До матеріалів справи надано відеозапис з АЗС, де видно, як ОСОБА_1 рухається на своєму автомобілі. В ході спілкування з водієм, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, після чого було запропоновано пройти освідування. За згодою водія проведено огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Alkotest 7510 ARND 0017 на місці, після отримання результату огляду встановлено стан алкогольного сп`яніння, тому був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_4 , який надав пояснення, що він є працівником поліції, а саме інспектор взводу № 1, лейтенант поліції. 21.09.2023 року під час перебування на службі, було отримано виклик на службовий планшет від оператора АЗС. Зміст виклику не пам`ятає. По приїзду, ними був виявлений автомобіль Ланос чи Сенс. Вказаний автомобіль був припаркований таким чином, що заважав проїзду бензовозу. Його колега попросив водія вказаного автомобілю від`їхати, оскільки в разі приїзду бензовозу він заважатиме зливу палива. Водій від`їхав. Про що спілкувався його колега з водієм автомобіля, йому не відомо. Він особисто був водієм службового автомобіля, а спілкування з водієм проводив його колега, що саме він з ним говорив, йому не відомо. Одразу визначити чи перебуває водій в стані сп`яніння, він не може, оскільки не являється лікарем. А те, що водій поїхав, вважає, що це відповідальність водія. Про поліцейське піклування йому відомо, проте одразу встановити чи перебуває водій в стані алкогольного сп`яніння - він не може, лише після спілкування з водієм, можна дійти таких висновків в даному випадку він був лише водієм службового авто. Вважає, що водій переїхав за власним рішенням, це була його відповідальність.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_5 , який надав пояснення, що він є працівником поліції, а саме інспектор взводу № 1 роти ТОР УПП в Черкаські області. Так 21.09.2023 року під час перебування на службі, було отримано виклик від заявника - оператора АЗС, який повідомив, що на території АЗС перебуває чоловік, який поводить себе неадекватно та припаркувався в забороненому місці. Місцем виклику була заправка ЮГ, що по вул.Сурікова в м.Черкаси. Зміст виклику відповідає, відповіді отриманій на запит сторони захисту та оголошеної останньою. По приїзду на місце, ними був виявлений автомобіль, з увімкненим двигуном, та який був припаркований на території АЗС, неподалік баків для злиття палива. На скільки він пам`ятає, то там взагалі заборонена зупинка. Саме тому він підійшов до водія вказано автомобіля та попросив від`їхати з вказаного місця, оскільки він заважав. А цей час його напарник ОСОБА_6 перебував біля службового автомобіля. В той час, як він відходив від автомобіля, а ОСОБА_1 почав рух, то помітив в салоні якусь пляшку, тому у нього виникла підозра, щодо перебування водія в стані алкогольного сп`яніння. Одразу він не зміг встановити стан водія, оскільки лише підійшов та попросив переїхати і це не було в наказовому порядку. Саме тому він не міг виконати поліцейське піклування, яке передбачене законом, оскільки воно можливе лише після встановлення стану алкогольного сп`яніння, тобто після проведення освідування. Вважає, що відповідальність в даному випадку в повній мірі лежить на водієві, оскільки він приймав самостійно рішення керувати автомобілем чи ні. Першочерговим виклик було здійснено, саме через паркування вказаного автомобіля біля баків зливу та неадекватній поведінці. Як повідомляла заявниця, що до водія підходив працівник АЗС, пістолетчик, та просив від`їхати, проте водій поводив себе неадекватно, що і стало причиною виклику. В подальшому, коли водій ОСОБА_1 розпочав рух в напрямку виїзду з заправки, ними було увімкнено проблискові маячки та мабуть звуковий сигнал, після чого зупинено вказаний автомобіль за будівлею заправки. Рух автомобіля водій здійснював по території заправки та рухався в напрямку виїзду. В подальшому в ході спілкування з водієм, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка, після чого викликано екіпаж патрульної поліції для проведення освідування та складання протоколу, оскільки він не мав такого права, а саме складати протоколи про адміністративні правопорушення за порушення правил дорожнього руху.

Заслухавши пояснення особи стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 та його представника - адвоката Білоглазенко Г.П., свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши письмові матеріали справи, відео з АЗС та відео з камер працівників поліції, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст.14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В матеріалах справи містяться відеозаписи боді-камери працівника поліції, який здійснював оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

У розумінні ст.251 КУпАП, відеозапис місця події на рівні з іншими фактичними даними є доказами, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Із вказаних відеозаписів боді-камери працівника поліції, долучених до матеріалів справи, вбачається, що за викликом екіпажу ТОР на АЗС «Юг-2000» прибув екіпаж працівників УПП. Згідно рапорту інспектора взводу № 1 роти № 1 УПП в Черкаській області ДПП ст.лейтенанта поліції А.Кисєльова, виклик мав зміст: «Порушення ПДР» на АЗС ЮГ2000 водій ТЗ Део Ланос НОМЕР_1 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння та збирається виїжджати». Вказаний факт підтвердили працівники поліції, які були допитані в ході судового розгляду та які зазначили, що дійсно їх було викликано на АЗС, оскільки водій автомобіля Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та намагався сісти в автомобіль та їхати. Тобто на момент прибуття на виклик, працівники поліції достовірно знали, що водій вказаного вище транспортного засобу перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

По прибуттю на АЗС, працівниками поліції виявлено автомобіль Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебуває ОСОБА_1 . Поліцейський підходить до вказаного автомобіля, стукає в вікно та просить: «Добрий день, від`їдьте, бо бензовоз заїжджає», після чого ОСОБА_1 від`їжджає в сторону. Спілкуючись між собою, працівники поліції вказують, що зараз буде зафіксовано факт керування. Після чого працівник поліції одразу ж йде за автомобілем та коли автомобіль зупинився просить надати документи для перевірки та пройти огляд на стан сп`яніння. В подальшому на відео йде суперечка між працівниками поліції та ОСОБА_1 , в ході якої останній вказує, що визнає факт керування автомобілем, оскільки переставив його саме за вказівкою поліцейського, та не робив би цього, як би йому про це не сказали.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Згідно ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Наявність провокації з боку працівників поліції стверджується поясненнями ОСОБА_1 та переглянутим відеозаписом боді-камер працівника поліції.

З відеозапису, а також враховуючи, пояснення ОСОБА_1 , стає очевидно, що весь алгоритм дій працівника поліції, який фактично спонукав до вчинення адміністративного правопорушення, повністю сплановані та виконані працівником поліції задля складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на досліджені судом докази, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом вимушено, за вказівкою поліцейського забрати автомобіль з місця його стоянки. Доказів, які б спростували пояснення ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Більше того, вказані обставини повністю узгоджуються з даними відеозапису подій, згідно яких, працівник поліції повністю визнає та погоджується з обставинами надання ОСОБА_1 вказівки про переміщення транспортного засобу та подальшої його зупинки працівником поліції, фактично відразу після початку руху автомобілем особою притягнутою до адміністративної відповідальності.

КУпАП не містить визначення поняття провокація, як і в цілому національне законодавство. Натомість Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зробив дефініцію такого поняття та критерії для розмежування законних дій співробітників поліції від провокації до вчинення злочину.

Відповідно до сформованої позиції Європейського суду з прав людини наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обґрунтування щодо використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів. В іншому випадку таке законодавство не відповідає принципу «справедливого судочинства». (Рішення ЄСПЛ у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Худобін проти російської федерації» від 26 жовтня 2006 року, «Ваньян проти російської федерації» від 15 грудня 2005 року, «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року.)

Європейським судом вироблена концепція провокації, яка порушує пункт 1 статті 6 Конвенції, і є відмінною від застосування законних оперативних методів попереднього розслідування. Ним встановлено, що, тоді як застосування спеціальних методів розслідування, зокрема негласних, не може саме по собі порушувати право на справедливий судовий розгляд, небезпека поліцейської провокації в результаті таких заходів передбачає, що їх застосування повинно бути обмежене зрозумілими рамками (рішення ЄСПЛ від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви»).

Під провокацією (поліцейською) ЄСПЛ розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Отже у рішеннях ЄСПЛ, судом зазначено те, що притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок провокації (підбурювання) із сторони поліцейських буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції.

Матеріалами справи підтверджено, що керування ОСОБА_1 транспортним засобом фактично було спровоковано самими працівниками поліції, які у подальшому склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, мала місце провокація вчинення правопорушення працівниками поліції у розумінні ЄСПЛ, тобто схиляння суб`єкта до певних протиправних дій з метою подальшого їх виявлення та порушення питання адміністративного переслідування.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що з боку працівника поліції була провокація у вигляді спонукання особи до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, ст. 9, ст. 221, п. 1 ст. 247 , ст. 251, ст. 256, ст. 279, ст. 280, ст.283, ст.284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутності у його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: