провадження № 3/361/612/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 р. м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Скрипка О.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Процика Д.Г., розглянувши матеріали справи, яка надійшла від Броварського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 274783 06.11.2023, ОСОБА_1 , 06.11.2023 о 01 год. 15 хв. а/д Київ-Суми-Юнакіївкка водій керуючи автомобілем RANG ROVER н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , не з`явився.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , - адвокат Процик Д.Г. подав письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення та в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 не керував автомобілем марки «RANG ROVER» н.з. НОМЕР_1 , працівниками поліції будь-яких доказів на підтвердження цих обставин до протоколу не долучено, на диску, що містить відеофіксацію місця події також дані факти не зафіксовані, тобто відсутній факт, як керування транспортного засобу ОСОБА_1 так і зупинка його працівниками поліції. Звертає увагу і на той факт, що вимоги працівників поліції на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння були не обґрунтованими так, як ними не було проведено жодного візуального огляду ОСОБА_1 на предмет виявлення ознак алкогольного сп`яніння. Також вказує, що складений відносно ОСОБА_1 протокол є передчасним для притягнення його до адміністративної відповідальності так, як відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу покладала подальший обов`язок на працівників поліції на забезпечення проведення такого огляду у найближчому закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції цього не зробили, чим грубо порушили вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі-Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (далі-Порядок). Вважає, що наявні у матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06.05.2023 не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, оскільки вони об`єктивно не спроможні підтверджувати обставини які відбувалися згідно протоколу 06.11.2023. Прохав суд закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4 , який пояснив, що 06.11.2023 р. у нічний час, керуючи автомобілем «RANG ROVER» н.з. НОМЕР_1 , рухався по а/д Київ-Суми-Юнакіївка, в автомобілі також перебував його знайомий ОСОБА_5 , зупинилися на узбіччі, та відійшли від автомобіля, щоб справити природні потреби, а коли повернулися до автомобіля, побачили патрульний автомобіль. На вимогу працівників поліції він надав свої документи, та пояснив, що саме він керував автомобілем, оскільки ОСОБА_6 не має посвідчення водія.

Заслухавши доводи адвоката Процика Д.Г., пояснення свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а ст. 245 цього Кодексу передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення 06.11.2023 о 01 год. 15 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписами п. 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом. Така обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко визначає, що суб`єктом, на якого поширюється дія Правил дорожнього руху, зокрема, п. 2.5 вказаних Правил, є саме водій.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Разом з тим визначення терміну "керування транспортним засобом" наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а роз`яснив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Враховуючи вище наведені норми, слід дійти висновку, що перебування особи біля транспортного засобу або в салоні такого транспортного засобу, не є фактом керуванням цим транспортним засобом. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є необхідним саме зупинка транспортного засобу під час його руху інспектором поліції у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» або інші докази, які б беззаперечно вказували на це.

Крім того, відповідно до положень ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарський препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналізуючи зазначені положення КУпАП у взаємозв`язку між собою, а також з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення в даних випадках (Порядок та Інструкція), можна прийти до висновку, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, повинен проводитися працівниками поліції у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме починатися з виявлення обґрунтованих ознак сп`яніння водія, потім відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані сп`яніння, після, запропонування проходження огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу і, тільки в разі відмови особи від освідчення на місці або незгоди з результатами такого огляду, направлення правопорушника в заклад охорони здоров`я.

Вказані норми закону мають імперативний характер, а тому порушення зазначеного порядку, зокрема, послідовності його проведення або не проведення у точній відповідності з законом, тягне за собою недійсність результатів такого огляду.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши компакт-диск з відеозаписом боді-камер працівників поліції видно, що автомобіль марки «RANG ROVER» стоїть на узбіччі дороги, двигун вимкнений, двері зачинені, за кермом даного автомобіля нікого немає. Далі працівник поліції стукає у вікно водійської дверці вказаного автомобіля і наказує ОСОБА_1 підійти до поліцейського службового автомобіля, в цей час ОСОБА_1 вийшов з пасажирського місця і підійшов до поліцейського авто. Тобто переглянутий відеозапис боді-камер працівників поліції не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також перебування його за кермом автомобіля. Так само на відеозаписах не зафіксовано, що транспортний засіб було зупинено працівниками поліції саме під час його руху. При цьому у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про причину зупинки поліцейським транспортного засобу у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», де зазначено вичерпний перелік підстав зупинки поліцейським транспортного засобу.

В свою чергу на відеозаписах боді-камер працівників поліції зафіксовано, що на місці складення протоколу ОСОБА_1 заперечував факт керування автомобілем «RANG ROVER» н.з. НОМЕР_1 , та повідомляв працівників поліції, що автомобілем керував його товариш, що працівниками поліції проігноровано.

Разом з тим наявні у матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06.05.2023 не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з огляду на те, що у протоколі вказано, що ОСОБА_1 нібито керував автомобілем 06.11.2023, проте аналізуючи вказані письмові пояснення свідків видно, що їх було залучено 06.05.2023 і вони були свідками обставин, які відбувалися саме 06.05.2023, а не 06.11.2023, як це вказано у протоколі за яким обвинувачується ОСОБА_1 . Враховуючи наведе суд приходить до висновку, що вказані письмові пояснення свідків не можуть бути належними допустимими доказами у справі.

Крім того, доводи сторони захисту щодо відсутності у матеріалах справи даних, які б свідчили, про обов`язкове відсторонення ОСОБА_1 саме, як водія, від керування транспортним засобом, а також відсутності доказів, що транспортний засіб у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП передавався іншій особі та вилучався відповідно до ст. 265-2 КУпАП (тимчасове затримання транспортних засобів), є слушними. Оскільки, у разі якщо б ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, то при складанні протоколу за наявності підстав викладених у ньому (водіння транспортного засобу), працівник поліції мав відсторонити ОСОБА_1 саме, як водія, від керування транспортним засобом.

У розумінні ст. 266 КУпАП відсторонення від керування осіб, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, є обов`язком працівників поліції, а не їх правом.

Також суд враховує пояснення свідка ОСОБА_4 , який будучи попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, пояснив, що саме він 06.11.2023 о 01 год. 15 хв. керував автомобілем RANG ROVER н.з. НОМЕР_1 , а не ОСОБА_7 . Такі пояснення свідка ОСОБА_4 суд визнає правдивими та такими, які повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Отже, враховуючи те, що у матеріалах справи докази не підтверджують того факту, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, керував ним та/або допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, а так само відсутності обґрунтовано виявлених у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, всі наступні вимоги працівників поліції, зокрема, щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними і допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що працівниками поліції порушено вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП, а протокол серії ААД № 274783 від 06.11.2023 сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, оскільки обставини викладені у ньому не підтверджуються сукупністю доказів.

Будь-яких інших доказів, які підтверджували, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до адміністративних матеріалів, не додано.

Порушення працівниками поліції вимог КУпАП, які покладають на них обов`язок щодо збирання доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та забезпечення саме працівниками поліції проведення огляду саме водія на стан сп`яніння у визначеному законом порядку, не може породжувати для особи жодних юридичних наслідків, тому суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю його вини.

За приписами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст.251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. В. Скрипка