Справа № 708/1399/23
Номер провадження № 3/708/14/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Івахненко О.Г. розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 494085 від 02.12.2023 року, ОСОБА_1 2 грудня 2023 року о 00 год. 04 хв. на а/д Р-10 в с. Трушівці Чигиринської ТГ керував автомобілем М 412 ИЭ, д/н НОМЕР_2 , належним ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком газаналізатора Драгер 6810 № 2885 від 02.12.2023 року, де ступінь алкогольного сп`яніння становив 1,59 ‰, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, від керування транспортним засобом відсторонений, де свідки правопорушення не залучалися у відповідності з положеннями ст. 266 КУпАП.

Він же, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 493914 від 23.12.2023 року, 23 грудня 2023 року о 18 год. 45 хв. в с. Трушівці Чигиринської ТГ по вул. Черкаській керував автомобілем М 412 ИЭ, д/н НОМЕР_2 , належним ОСОБА_2 , не маючи права керування даним транспортним засобом, вказане правопорушення вчинив повторно протягом року, оскільки відповідно до постанови серії БАД № 343113 від 01.09.2023 року притягувався до адміністративної відповідальності по ч. 4 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1 а) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Справи про адміністративне правопорушення № 708/1399/23, номер провадження № 3/708/14/24, та № 708/16/24, номер провадження № 3/708/40/24, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч.3 ст. 130 КУпАП було об`єднано в одне провадження та присвоєно справі № 708/1399/23, номер провадження № 3/708/14/24.

ОСОБА_1 , будучи в законному порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про одержання судових повісток, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

А Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. ОСОБА_1 з часу надходження матеріалів до суду справами не цікавився, клопотань про ознайомлення з ними не подавав.

Так, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , куди йому рекомендованою поштою направлялися судові повістки про виклик до суду та які отримано останнім.

Виходячи з цього, судом докладено всіх розумних зусиль та вичерпано передбачені законом засоби для виклику ОСОБА_1 в судове засідання, а тому вважаю необхідним розглянути справу без його участі, за наявними у справі доказами, беручи при цьому до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема ст. 126 та ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя приходить до таких висновків.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя з`ясовує чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є пом`якшуючі та обтяжуючі провину обставини, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясовує інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У відповідності до п.1.3 ПДР України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п.1.9. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Так, провина ОСОБА_1 підтверджується:

- по ч. 3 ст. 130 КУпАП - даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 494085 від 02.12.2023 року, даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, даними висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння газаналізатора Драгер 6810 № 2885 від 02 грудня 2023 року, за результатами якого встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, де ступінь алкогольного сп`яніння становив 1,59 ‰, що відноситься до серенього ступеня алкогольного сп`яніння.

Окрім того, відповідно до постанови Чигиринського районного суду Черкаської області від 12.04.2023 року у справі № 708/273/23, яка набрала чинності, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн.

А згідно з даними постанови Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.10.2023 року у справі № 708/1029/23, яка набрала чинності, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 34000 грн. без оплатного вилучення транспортного засобу.

Зазначені постанови ОСОБА_1 в апеляційному порядку не оскаржував, доказів протилежного суду не надано.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння встановлено і з оглянутого судом диску з відеозаписом подій, що відбувалися 02.12.2023 року під час зупинки ОСОБА_1 , зафіксованих на боді камеру поліцейського № 23 та долучених до протоколу про адміністративне правопорушення разом з іншими доказами. Зокрема з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не заперечує факту керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу шляхом продуття трубки алкотестера, за висновком якого перебуває в стані алкогольного сп`яніння з результатом 1,59 ‰, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння погодився добровільно і без примусу, тиску з боку працівників поліції чи упередженого ставлення до нього не встановлено, права водію було роз`яснено, з результатами пройденого огляду він був згідний, при цьому пояснював, що посвідчення водія не отримував;

- по ч. 5 ст. 126 КУпАП - даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 493914 від 23.12.2023 року, який підписано ОСОБА_1 , даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 691783 від 04.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ст. 36 КУпАП, в тому числі за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами, даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 343068 від 06.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ст. 36 КУпАП, в тому числі за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами.

При цьому суд не бере в основу доказів наявну в матеріалах справи копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 343113 від 01.09.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки згідно з довідкою Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області від 06.12.2023 року відповідно до даних "Інформаційного порталу Національної поліції України" ОСОБА_1 посвідчення водія щодо права керування транспортними засобами Головним сервісним центром МВС України не видавалось, а відтак він не є особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, а йому ставиться у провину порушення вимог ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування даним транспортним засобом.

Факт керування ОСОБА_1 , який не має права керування транспортним засобом, встановлено і з оглянутого диску з відеозаписом подій, що відбувалися 23.12.2023 року під час його зупинки, зафіксованих на боді камеру поліцейського, які було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення разом з іншими доказами.

За таких обставин, вбачаю в діях ОСОБА_1 ознаки керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що передбачає адміністративну відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП, та повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною другою статті 126 КУпАП, а саме, повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що передбачає адміністративну відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Частиною 2 ст. 36 КУпАП передбачено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 313 КУпАП, постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.

Згідно п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, до протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення санкцією частини статті передбачено стягнення у виді конфіскації майна, особа, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна.

Відповідно до ст. 29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

А згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 494085 від 02.12.2023 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що належить ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , що виключає можливість його вилучення у останнього, тому транспортний засіб, який може бути у приватній власності правопорушника, не є знаряддям вчинення чи безпосереднім об`єктом даного адміністративного правопорушення.

Окрім того, як зазначалося вище, судячи з даних довідки Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області від 06.12.2023 року згідно з даними "Інформаційного порталу Національної поліції України" ОСОБА_1 посвідчення водія щодо права керування транспортними засобами Головним сервісним центром МВС України не видавалось.

Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи копіями постанов у справах № 708/273/23 від 12.04.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130 КУпАП та № 708/1029/23 від 20.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з цього, суд не вбачає підстав для застосування щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення спеціального права, оскільки останній посвідчення водія не отримував, а отже є іншою особою, яка вчинила вказане правопорушення і до нього не може бути застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення спеціального права.

На підставі викладеного, враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , який неодноразово протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, а отже на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти правопорушення, враховуючи тяжкість скоєних правопорушень, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, без конфіскації транспортного засобу, оскільки він не є власністю правопорушника.

Також відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн., підстав для звільнення від його сплати судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 36, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу на користь держави (одержувач: ГУК у Черкаській області/Черкаська область/21081300, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код одержувача: 37930566, рахунок: UA0023001) у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ятдесят одну тисячу гривень, без конфіскації транспортного засобу, який не перебуває у приватній власності порушника.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк одержувача: казначейство України (ЕАП), код одержувача: 37993783, рахунок: UA0026001) судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить шістсот п`ять гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Г. Івахненко