Провадження № 3/522/1593/24, 3/522/1594/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., за участі секретаря судового засідання Багнюк А.Ю., в присутності: прокурорів - Острик О.В., Соломенцева І.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її захисника адвоката Уштвана В.С., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області ДСР НПУ, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, в.о. генерального директора КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_1 , будучи виконуючою обов`язки генерального директора комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» (далі КНП «ООЦЕМД і МК» ООР»), будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закону) і Примітки до ст. 172-7 КУпАП, в порушення ст. 28 Закону, не повідомила безпосереднього керівника Департамент охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації про виникнення у неї реального конфлікту інтересів під час підписання клопотання на адресу Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації № 138 від 25.01.2023 року про встановлення надбавки за складність та напруженість у роботі собі особисто на 2023 рік, в якому самостійно визначила її відсотковий розмір, що стало підставою для видачі наказу КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» № 124-к від 07.02.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 встановлена надбавка за складність, напруженість у роботі у розмірі 50 % посадового окладу з 01.02.2023 року по 31.12.2023 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч. 1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи виконуючою обов`язки генерального директора комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» (далі КНП «ООЦЕМД і МК» ООР»), будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закону) і Примітки до ст. 172-7 КУпАП, в порушення ст. 28 Закону,вчинила дію та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання клопотання на адресу Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації № 138 від 25.01.2023 року про встановлення надбавки за складність та напруженість у роботі собі особисто на 2023 рік, в якому самостійно визначила її відсотковий розмір, що стало підставою для видачі наказу КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» № 124-к від 07.02.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 встановлена надбавка за складність, напруженість у роботі у розмірі 50 % посадового окладу з 01.02.2023 року по 31.12.2023 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Зібраними доказами встановлено: згідно розпорядження Одеської обласної державної адміністрації № 14/к-2023 від 17.01.2023 року «Про призначення виконуючою обов`язки генерального директора комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» ОСОБА_1 призначено на посаду в.о. генерального директора КНП «ООЦЕМД і МК» ООР».

Статтею 81 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до статей 167 та 169 Цивільного кодексу України, держава та територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, комунальні підприємства тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Пунктом 1.1. розділу 1 Статуту КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» (затвердженого рішенням Одеської обласної ради №981-VII від 19.06.2019 року) встановлено, що КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» є неприбутковим та лікарняним закладом охорони здоров`я унітарним комунальним некомерційним підприємством, а також об`єктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, інтереси яких представляє Одеська обласна рада.

Згідно пункту 1.3 Статуту КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» постійний контроль за виконанням статутних завдань підприємства здійснює Департамент охорони здоров`я Одеської обласної держаної адміністрації.

Відповідно до розділу 1 Статуту КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» є юридичною особою, має самостійний баланс, круглу печатку зі своїм найменуванням, бланки зі своєю назвою, а також бланки організаційно-розпорядчої документації штами, необхідні для організації своєї роботи.

Таким чином, за вищевказаними ознаками, КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» - є юридичною особою публічного права.

Відповідно до розділу 6 Статуту КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» поточне керівництво підприємством здійснює керівник підприємства-генеральний директор, який призначається на посаду і звільняється з неї відповідно до порядку, визначено чинним законодавством та відповідним рішенням Одеської обласної ради.

Так, відповідно до статуту в.о. генерального директор КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» ОСОБА_1 має право: діяти без довіреності від імені підприємства, представляти його інтереси в державних органах, на підприємствах організаціях, установах, судах, здійснювати загальне керівництво діяльністю і видавати розпорядження з питань, що входять у його компетенцію; видавати накази і давати вказівки, обов`язкові для всіх працівників підприємства; затверджувати положення про структурні підрозділи і відділи, посадові обов`язки працівників підприємства; здійснювати прийом на роботу і звільнення працівників підприємства, застосовує заходи заохочення і накладає стягнення; надавати на затвердження фінансовий план і звітує за його виконання; встановлювати посадові оклади, надбавки, премії в межах своєї компетенції і коштів на оплату праці та інше.

Таким чином, в.о. генерального директора КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» ОСОБА_1 на момент вчинення правопорушення була посадовою особою юридичної особи публічного права, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єктом відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону та Примітки до ст. 172-7 КУпАП, та на неї поширюється дія цього Закону, і зобов`язана була виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначені у ст. 28 вказаного Закону.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 1 Закону та п. 2 Примітки до ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

У ст. 1 Закону визначено, що приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

У ст. 41 Закону встановлено: особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Згідно частини першої статті 28 Закону, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У тому числі, відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-7 КУпАП встановлюється відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП встановлюється відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Зібраними доказами встановлено, що в.о. генерального директора КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» ОСОБА_1 , виконуючи передбачені статутом службові повноваження, підписала клопотання на адресу Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації № 138 від 25.01.2023 про встановлення надбавки за складність та напруженість у роботі собі особисто на 2023 рік, в якому самостійно визначила її відсотковий розмір, що стало підставою для видачі наказу КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» № 124-к від 07.02.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 встановлена надбавка за складність, напруженість у роботі у розмірі 50 % посадового окладу з 01.02.2023 року по 31.12.2023 року, та в порушення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомила Департамент охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час підписання вищевказаного клопотання, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Також судом встановлено, що в.о. генерального директора КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» ОСОБА_1 , виконуючи передбачені статутом службові повноваження, підписала клопотання на адресу Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації № 138 від 25.01.2023 року про встановлення надбавки за складність та напруженість у роботі собі особисто на 2023 рік, в якому самостійно визначила її відсотковий розмір, що стало підставою для видачі наказу КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» № 124-к від 07.02.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 встановлена надбавка за складність, напруженість у роботі у розмірі 50 % посадового окладу з 01.02.2023 року по 31.12.2023 року, та в порушення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вчинила дію та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання вище вказаного клопотання, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно статті 2 Закону України «Про оплату праці» Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Тобто надбавка являється видом додаткової заробітної плати та не включається до основної.

Відповідно до пункту 4.4. спільного наказу Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства праці та соціальної політики України №308/519 від 05.10.2005 року «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення», працівникам можуть установлюватися надбавки в розмірі до 50 відсотків посадового окладу (тарифної ставки): за високі досягнення у праці; за виконання особливо важливої роботи (на строк її виконання); за складність, напруженість у роботі. Граничний розмір зазначених надбавок для одного працівника не повинен перевищувати 50 відсотків посадового окладу. Працівникам закладу, установи надбавки установлюються керівником, а керівнику - органом вищого рівня, у межах фонду оплати праці.

Тобто, в.о. генерального директора КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» ОСОБА_1 має право самостійно вирішувати точний розмір надбавки за складність та напруженість, в межах діапазону наданого спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства праці та соціальної політики України №308/519 від 05.10.2005 року відносно кожного працівника, в тому числі себе особисто та відповідно має дискреційні повноваження під час визначення конкретного розміру надбавки.

Так, обираючи відсоток у розмірі 50 % окладу (тобто максимальний з можливого) під час встановлення надбавки за складність, напруженість у роботі ОСОБА_1 реалізує свої дискреційні повноваження.

Відповідно до роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції № 11 від 13.06.2022 року «Щодо наявності/відсутності конфлікту інтересів під час реалізації повноважень з окремих питань оплати праці», одним з випадків наявності конфлікту інтересів у керівника, який приймає рішення про встановлення собі стимулюючих виплат є подання останнім пропозиції (у формі письмового подання чи іншим чином) щодо розміру стимулюючих виплат, а безпосередньо рішення про встановлення стимулюючих виплат приймає керівник вищого рівня.

У цьому випадку особа не приймає рішення про встановлення стимулюючих виплат, а ініціює таке питання перед особою, яка уповноважена на прийняття такого рішення.

Так, матеріальному заохоченню працівника передує здійснення оцінки його роботи на предмет своєчасності, повноти та сумлінності виконання посадових обов`язків, ініціативності у роботі, дотримання трудової та виконавчої дисципліни.

Керівник органу, установи, організації, видаючи наказ про встановлення стимулюючої виплати, об`єктивно не здатен оцінити роботу кожного із підлеглих працівників, у зв`язку з чим такий обов`язок покладається на безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу.

Рішення про преміювання чи встановлення надбавок приймається відповідно до пропозиції безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу.

Таким чином, приватний інтерес у реалізації цього повноваження стосовно себе пов`язаний з можливістю впливу та прийняття остаточного рішення про встановлення додаткових стимулюючих виплат.

Оскільки особа не може об`єктивно оцінити власну роботу при внесенні пропозицій щодо розміру премій чи надбавки для себе, між її приватним інтересом, що полягає у бажанні отримати стимулюючу виплату у вищому розмірі, та службовими повноваженнями виникає суперечність, яка впливає на її об`єктивність при вчиненні зазначених дій, що є реальним конфліктом інтересів.

Крім того, у питанні 2.4. Методичних рекомендацій Національного агентства з питань запобігання корупції «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» №5 від 02.04.2021 року визначено, що навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином приватний інтерес в.о. генерального директора КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» ОСОБА_1 в цьому випадку є прагнення отримувати надбавку за складність, напруженість у роботі в максимальному розмірі в межах визначеного діапазону, яке буде впливати на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення під час оцінювання своєї роботи та під час підписання подання.

Таким чином, під час виконання службових повноважень у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом, що полягає у бажанні отримати стимулюючу виплату, та службовими повноваженнями вираженими посадовими обов`язками директора, який має право підписувати відповідні подання та оцінювати роботу працівників та себе особисто, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення.

Згідно листа Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації встановлено, що повідомлення від ОСОБА_1 щодо виникнення в неї реального конфлікту інтересів відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» в період з 01.01.2023 року по 15.11.2023 року не надходило.

Моментом виникнення у в.о. генерального директора КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, є момент прийняття нею рішення та вчинення дії, щодо підписання клопотання на адресу Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації № 138 від 25.01.2023 року про встановлення надбавки за складність та напруженість у роботі собі особисто на 2023 рік, в якому самостійно визначила її відсотковий розмір, що стало підставою для видачі наказу КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» № 124-к від 07.02.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 встановлена надбавка за складність, напруженість у роботі у розмірі 50 % посадового окладу з 01.02.2023 по 31.12.2023 рік.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 з питань офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 276 КУпАП місцем вчинення правопорушення є адміністративно-територіальна одиниця, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 не виконала вимоги ст. 28 Закону, які виникли у неї, як в.о. генерального директора КНП «ООЦЕМД і МК» ООР», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Гаванна, буд. 1.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просила провадження у справі відносно неї закрити за відсутністю в її діях складу та події адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 172-2 КУпАП та пояснила суду, що коли її призначили на посаду вона розмовляла з керівництвом стосовно надбавки та керівник Департаменту охорони здоров`я сама запропонувала надбавку за складність, клопотання підготував її заступник з економічних питань, який працював до її призначення на посаду в.о. генерального директора КНП «ООЦЕМД і МК» ООР». Зазначила, що Департамент погодив суму надбавки та в період з 18.01.2023 року по 18.10.2023 року була в.о. директора, наказ №124-к підписувала самостійно, про наявність конфлікту інтересів Департамент охорони здоров`я не повідомляла. Зазначила, що розмір надбавки за складність, напруженість у роботі у розмірі 50% посадового окладу передбачено чиним законодавством, який вона не визначала самостійно, а за погодженням із керівництвом Департаменту підписала клопотання та відповідний наказ.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Уштван В.С. подав суду клопотання про закриття справи за відсутністю в діях його підзахисної події та складу адміністративного правопорушення, в порядку п. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що є недоведеним те, що ОСОБА_1 діяла упереджено та необ`єктивно, тобто з порушенням порядку встановлення надбавок, а лист про встановлення надбавок ініційовано не самою ОСОБА_1 , що виключає конфлікт інтересів. Надбавку до посадового окладу погоджено попередньо керівником Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації у телефонній розмові, тобто розмір надбавки було визначено безпосередньо керівником вищого рівня. Також захисник зазначив, що докази, які долучені до протоколу не можуть бути використанні, оскільки не долучені у передбачений спосіб і не зазначенні безпосередньо у протоколі.

Прокурор просила визнати виною ОСОБА_1 , справи відносно неї об`єднати в одне провадження та з урахуванням даних про особу правопорушниці призначити їй мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, на підстав ст. 36 КУпАП. Зазначила, що вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними доказами, що містяться в матеріалах справи та відповідно до роз`яснень НАЗК від 13.06.2022 року особа діяла в умовах конфлікту інтересів при вирішенні питання щодо розміру стимулюючих виплат, які остання встановлювала самій собі.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Так, згідно розпорядження Одеської обласної державної адміністрації № 14/к-2023 від 17.01.2023 року «Про призначення виконуючою обов`язки генерального директора комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» ОСОБА_1 призначено на посаду в.о. генерального директора КНП «ООЦЕМД і МК» ООР».

Статтею 81 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до статей 167 та 169 Цивільного кодексу України, держава та територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, комунальні підприємства тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Пунктом 1.1. розділу 1 Статуту КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» (затвердженого рішенням Одеської обласної ради №981-VII від 19.06.2019 року) встановлено, що КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» є неприбутковим та лікарняним закладом охорони здоров`я унітарним комунальним некомерційним підприємством, а також об`єктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, інтереси яких представляє Одеська обласна рада.

Згідно пункту 1.3 Статуту КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» постійний контроль за виконанням статутних завдань підприємства здійснює Департамент охорони здоров`я Одеської обласної держаної адміністрації.

Відповідно до розділу 1 Статуту КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» є юридичною особою, має самостійний баланс, круглу печатку зі своїм найменуванням, бланки зі своєю назвою, а також бланки організаційно-розпорядчої документації штами, необхідні для організації своєї роботи.

Таким чином, за вищевказаними ознаками, КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» - є юридичною особою публічного права.

Відповідно до розділу 6 Статуту КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» поточне керівництво підприємством здійснює керівник підприємства-генеральний директор, який призначається на посаду і звільняється з неї відповідно до порядку, визначено чинним законодавством та відповідним рішенням Одеської обласної ради.

Так, відповідно до статуту в.о. генерального директор КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» ОСОБА_1 має право: діяти без довіреності від імені підприємства, представляти його інтереси в державних органах, на підприємствах організаціях, установах, судах, здійснювати загальне керівництво діяльністю і видавати розпорядження з питань, що входять у його компетенцію; видавати накази і давати вказівки, обов`язкові для всіх працівників підприємства; затверджувати положення про структурні підрозділи і відділи, посадові обов`язки працівників підприємства; здійснювати прийом на роботу і звільнення працівників підприємства, застосовує заходи заохочення і накладає стягнення; надавати на затвердження фінансовий план і звітує за його виконання; встановлювати посадові оклади, надбавки, премії в межах своєї компетенції і коштів на оплату праці та інше.

Таким чином, в.о. генерального директора КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єктом відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону та Примітки до ст. 172-7 КУпАП, та на неї поширюється дія цього Закону, і зобов`язана виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначені у ст. 28 вказаного Закону.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 1 Закону та п. 2 Примітки до ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

У ст. 1 Закону визначено, що приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

У ст. 41 Закону встановлено: особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Згідно частини першої статті 28 Закону, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У тому числі, відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-7 КУпАП встановлюється відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП встановлюється відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином судом встановлено вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, в.о. генерального директора КНП «ООЦЕМД і МК» ООР», яка виконуючи передбачені положенням службові повноваження, не повідомивши про наявність у неї реального конфлікту інтересів, підписувала подання на погодження про встановлення надбавки за складність та напруженість у роботі та встановлення грошової премії собі особисто, в якому самостійно визначила їх відсотковий розмір, що підтверджується копіями подання та наказів, долучених до матеріалів справ.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами, а саме: протоколами складеними відносно ОСОБА_1 № 1796/2023 від 15.12.2023 року та №1797/2023 від 15.12.2023 року за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП; розпорядженням про призначення виконуючою обов`язки генерального директора комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» ОСОБА_1 від 17.01.2023 року №14/К-2023; наказом від 18.01.2023 року №82-ц на підставі Розпорядження Одеської обласної військової адміністрації від 17.01.2023 року № 14/К-2023; наказом від 18.01.2023 року №42-ц на підставі Розпорядження Одеської обласної військової адміністрації від 17.01.2023 року № 14/К-2023; розпорядженням від 15.03.2023 року № 64/2023-КР про призначення на посаду генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради», що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, повноваження з управління яким делеговано обласній державній адміністрації; Статут КНП «ООЦЕМД і МК» ООР»; копією наказу копією клопотанням КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» від 25.01.2023 року №138; копією листа Департаменту охорони здоров`я ООДА від 30.01.2023 року №142-ВС; копією наказу КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» від 07.02.2023 року №124; розпорядженням від 15.03.2023 року №64/2023-КР про призначення на посаду генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради», що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, повноваження з управління яким делеговано обласній державній адміністрації; запитом про отримання інформації та копій документів до КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» від 25.10.2023 року №10175/55/114/01/2023; відповіддю на запит з додатками №2476 від 03.11.2023 року; рапортом; колективним договором між КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» та профспілковим комітетом об`єднаної профспілкової організації КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» Профспілки працівників охорони здоров`я України; переліком професій і посад працівників з ненормованим робочим днем; переліком посад медичних працівників КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» та Відокремлених підрозділів станцій екстреної медичної допомоги, системи екстреної медичної допомоги, системи екстреної медичної допомоги встановлюється надбавка за особливий характер роботи; положенням про преміювання працівників; положенням про надання матеріальної допомоги працівникам; положенням про доплати до заробітної плати медичним та іншим працівникам; довідкою про доходи ОСОБА_1 від 02.11.2023 року №0; рапортом «ІПС ОВС України»; рапортом про закінчення перевірки та іншими матеріалами справи.

Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов висновку, що наявність можливості впливати на отримання чи неотримання додаткової заробітної плати (включаючи премію та інші види стимулюючих виплат), а також впливати на її розмір і визначає приватний інтерес особи, яка приймає відповідне рішення стосовно себе, оскільки можливість її отримання та розмір, як правило, залежать від оцінки результатів роботи особи її керівником, який і приймає рішення щодо її виплати.

Оскільки особа не може об`єктивно оцінити власну роботу, при внесенні пропозиції щодо розміру премії чи надбавки для себе між її приватним інтересом, що полягає у бажанні отримати стимулюючу виплату, та службовим повноваженням виникає суперечність, яка реально впливає на її об`єктивність при вчиненні зазначених дій, що є реальним конфліктом інтересів, відповідно, ОСОБА_1 не могла себе об`єктивно оцінити при встановленні надбавки, а отже у неї виник реальний конфлікт інтересів, про який вона не повідомила згідно вимог чинного законодавства.

Згідно статті 2 Закону України «Про оплату праці» Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Тобто надбавка являється видом додаткової заробітної плати та не включається до основної.

Відповідно до пункту 4.4. спільного наказу Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства праці та соціальної політики України №308/519 від 05.10.2005 року «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення», працівникам можуть установлюватися надбавки в розмірі до 50 відсотків посадового окладу (тарифної ставки): за високі досягнення у праці; за виконання особливо важливої роботи (на строк її виконання); за складність, напруженість у роботі. Граничний розмір зазначених надбавок для одного працівника не повинен перевищувати 50 відсотків посадового окладу. Працівникам закладу, установи надбавки установлюються керівником, а керівнику - органом вищого рівня, у межах фонду оплати праці.

Тобто, в.о. генерального директора КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» ОСОБА_1 має право самостійно вирішувати точний розмір надбавки за складність та напруженість, в межах діапазону наданого спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства праці та соціальної політики України №308/519 від 05.10.2005 року відносно кожного працівника, в тому числі себе особисто та відповідно має дискреційні повноваження під час визначення конкретного розміру надбавки.

Так, обираючи відсоток у розмірі 50 % окладу (тобто максимальний з можливого) під час встановлення надбавки за складність, напруженість у роботі ОСОБА_1 реалізує свої дискреційні повноваження.

Відповідно до роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції № 11 від 13.06.2022 року «Щодо наявності/відсутності конфлікту інтересів під час реалізації повноважень з окремих питань оплати праці», одним з випадків наявності конфлікту інтересів у керівника, який приймає рішення про встановлення собі стимулюючих виплат є подання останнім пропозиції (у формі письмового подання чи іншим чином) щодо розміру стимулюючих виплат, а безпосередньо рішення про встановлення стимулюючих виплат приймає керівник вищого рівня.

У цьому випадку особа не приймає рішення про встановлення стимулюючих виплат, а ініціює таке питання перед особою, яка уповноважена на прийняття такого рішення.

Так, матеріальному заохоченню працівника передує здійснення оцінки його роботи на предмет своєчасності, повноти та сумлінності виконання посадових обов`язків, ініціативності у роботі, дотримання трудової та виконавчої дисципліни.

Керівник органу, установи, організації, видаючи наказ про встановлення стимулюючої виплати, об`єктивно не здатен оцінити роботу кожного із підлеглих працівників, у зв`язку з чим такий обов`язок покладається на безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу.

Рішення про преміювання чи встановлення надбавок приймається відповідно до пропозиції безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу.

Таким чином, приватний інтерес у реалізації цього повноваження стосовно себе пов`язаний з можливістю впливу та прийняття остаточного рішення про встановлення додаткових стимулюючих виплат.

Оскільки особа не може об`єктивно оцінити власну роботу при внесенні пропозицій щодо розміру премій чи надбавки для себе, між її приватним інтересом, що полягає у бажанні отримати стимулюючу виплату у вищому розмірі, та службовими повноваженнями виникає суперечність, яка впливає на її об`єктивність при вчиненні зазначених дій, що є реальним конфліктом інтересів.

Крім того, у питанні 2.4. Методичних рекомендацій Національного агентства з питань запобігання корупції «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» №5 від 02.04.2021 року визначено, що навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, приватний інтерес в.о. генерального директора КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» ОСОБА_1 в цьому випадку є прагнення отримувати надбавку за складність, напруженість у роботі в максимальному розмірі в межах визначеного діапазону, яке буде впливати на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення під час оцінювання своєї роботи та під час підписання подання.

Таким чином, під час виконання службових повноважень у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом, що полягає у бажанні отримати стимулюючу виплату, та службовими повноваженнями вираженими посадовими обов`язками директора, який має право підписувати відповідні подання та оцінювати роботу працівників та себе особисто, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення.

Згідно листа Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації встановлено, що повідомлення від ОСОБА_1 щодо виникнення в неї реального конфлікту інтересів відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» в період з 01.01.2023 року по 15.11.2023 року не надходило.

Моментом виникнення у в.о. генерального директора КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, є момент прийняття нею рішення та вчинення дії, щодо підписання клопотання на адресу Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації № 138 від 25.01.2023 року про встановлення надбавки за складність та напруженість у роботі собі особисто на 2023 рік, в якому самостійно визначила її відсотковий розмір, що стало підставою для видачі наказу КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» №124-к від 07.02.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 встановлена надбавка за складність, напруженість у роботі у розмірі 50 % посадового окладу з 01.02.2023 року по 31.12.2023 року.

Також, у своєму поясненні ОСОБА_1 підтвердила, що вона особисто підписувала наказ №124-к від 07.02.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 встановлена надбавка за складність, напруженість у роботі у розмірі 50 % посадового окладу, при цьому не повідомляючи керівництво вищого рівня щодо наявності у неї конфлікту інтересів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 з питань офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 276 КУпАП місцем вчинення правопорушення є адміністративно-територіальна одиниця, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 не виконала вимоги ст. 28 Закону, які виникли у неї, як в.о. генерального директора КНП «ООЦЕМД і МК» ООР», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Гаванна, буд. 1.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У тому числі, відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог ст. 22 КУпАП.

Одним з основних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитись у підриві авторитету органу виконавчої влади та зашкодити суспільним інтересам, то таке правопорушення не може бути визначене, як малозначиме.

Згідно ст. 255 КУпАП «Особи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення»: у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: 1) уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції) статті 172-4 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).

Відповідно до п.п. 3 п.1 розділу ІІ «Завдання Управління» «Положення про Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України», затвердженого Наказом ДСР НПУ від 06.11.2019 № 17 (Далі - Положення), основними завданнями є: протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України.

Відповідно до п.п. 22 п.1 розділу ІІІ «Функції Управління» Положення, працівники Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснюють моніторинг та аналіз стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.п. 23 п.1 розділу ІІІ «Функції Управління» Положення, працівники Управління здійснюють збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень пов`язаних з корупцією.

Відповідно до п.п. 24 п.1 розділу ІІІ «Функції Управління» Положення, працівники Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, здійснюють складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією, та направлення їх до суду в установленому законодавством порядку.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, судом встановленні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч.1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пом`якшуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 34 КУпАП, не встановлено.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Санкція ч. 1 ст. 172-7 КУпАП тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція ч. 2 ст. 172-7 КУпАП тягне за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що матеріали про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, перебувають в провадженні одного судді, призначені на один час та стосуються однієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому зазначені матеріали стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, необхідно об`єднати в одне провадження та на підставі ст. 36 КУпАП призначити адміністративне стягнення за вчинення більш тяжкого правопорушення, передбаченого санкцією ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Отже, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці та ступінь вини, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення нею нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору, що складає 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні та особою в судовому засіданні не надано.

Окремо слід зазначити, що судом не встановлено підстав для закриття провадження по справам, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки доводи, викладені в клопотанні захисника, з урахуванням наведених вище обставин та норм чинного законодавства, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду вищевказаних матеріалів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9, 23, 33, 34, 36, 40-1, 172-7, 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 єдиний унікальний номер справи №522/23881/23, провадження №3/522/1593/24, об`єднати в одне провадження, зі справою №522/23881/23, провадження №3/522/1594/24, присвоївши єдиний унікальний номер справи №522/23881/23, провадження №3/522/1593/24.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, в.о. генерального директора КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 (нуль) копійок.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, в.о. генерального директора КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси Ірина ЦИБ