Провадження №: 3/336/1989/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного управління ДПС у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП, громадянина України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 155-1 КУпАП, -

за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , -

встановив:

Відповідно до протоколу № 261 від 08.03.224 про адміністративне правопорушення, складеного в ГУ ДПС у Запорізькій області, м.Запоріжжя, головним державним інспектором інформаційно-аналітичного сектору управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Запорізькій області Булановим А.В., за результатами перевірки магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , яка вчинила правопорушення проведення розрахунків, а саме: 02.02.2024 в об`єкті торгівлі, за адресою: Запоріжжя, вул. 8-го Березня/вул. Чарівна, кіоск №18-Ш встановлено:

1) проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій, а саме: під час перевірки знято фактичні залишки товарних запасів та складено відомість ТМЦ, яку підписано матеріально-відповідальною особою, та встановлено нестачу деяких видів ТМЦ на складах та/або за місцем їх реалізації на суму 1106,00 грн. (згідно відомостей ТМЦ). Таким чином, встановлено не застосування реєстратора розрахункових операцій при проведенні розрахункових операцій на загальну суму 1106.00 грн. При перевірці використано фактичні залишки товару, накладні на придбання товару: № STS00310106 від 19.01.2024, № STS00303926 від 20.12.2023 (інші документи щодо походження товару не надані), по чекову інформацію бази даних ДПС України (СОД РРО):

2) порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на суму 2809,00 грн. Під час перевірки зняті фактичні залишки товарних запасів та складено відомості ТМЦ, які підписано матеріально-відповідальною особою. В ході перевірки не були надані первинні документи на деякі види товарів, згідно відомостей ТМЦ, які підтверджують походження товару та його оприбуткування. В результаті чого порушено ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на суму 2809.00 грн.

При перевірці використано фактичні залишки товару, накладні на придбання товару: № STS00310106 від 19.01.2024. № STS00303926 від 20.12.2023 (інші документи щодо походження товару не надані), по чекову інформацію бази даних ДПС України (СОД РРО):

3) використання праці найманих осіб без оформлення трудових відносин, а саме - продавець ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який здійснював продаж товарів в об`єкті торгівлі, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Згідно наданих продавцем ОСОБА_3 пояснень, станом на момент перевірки (02.02.2024 року о 12:19), працевлаштований згідно діючого законодавства, але в супереч цього повідомлення про прийняття вищезазначеного працівника на роботу до Головного управління ДПС у Запорізькій області надійшло 09.02.2024 року.

Порушено: п. 1, п.2, п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР (зі змінами та доповненнями). Статтю 24 КЗпП України. Відповідно до вимог ст. 155-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Акт перевірки від 12.02.2024 №1272/08/01/09/.

Дата час та місце вчинення правопорушення: порушення вчинені 02.02.2024 о 12.год. 10хв., при перевірці об`єкта торгівлі, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 .

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано:

- копію акту фактичної перевірки від 12.02.2024 №1272/08/01/09/;

- акт відмови від підписання та отримання акту перевірки від 12.02.2024 №1272/08/01/09/;

- копія паспортних даних на ім`я ОСОБА_1 ;

- повідомлення про направлення ФОП ОСОБА_1 примірника акту перевірки від 12.02.2024 №1272/08/01/09/.

Інших доказів винуватості ФОП ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

В судовому засіданні представником за довіреністю ОСОБА_2 заявлене клопотання, яке підтримала і ОСОБА_1 , про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях останньої події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення з підстав викладених у письмовому клопотанні, а саме: відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та акті начебто проведеної перевірки, будь якими іншими доказами не підтверджуються. Відсутня будь яка фото та відеофіксація, відсутні поняті або свідки. Також представник підкреслив на суттєві порушення закону при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, а саме в порушення ст. 256 КУпАП посадовою особою під час складання протоколу не роз`яснювалися права та обов`язки. Окрім того, остання не була запрошена на складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, незважаючи на те, що усі її контактні дані (адреса, телефон) у ДПС маються у наявності, що підтверджується самим же протоколом про адміністративне правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та документи, додані до протоколу, суддя дійшов наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи вимоги ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

На підставі цих вимог закону, а також ст. 251, 252 КУпАП суд у постанові повинен навести докази вини особи у вчиненні правопорушення та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають бути у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 1 статті 155-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Оскільки, ч.1 ст. 155-1 КУпАП, є бланкетною нормою та відсилає до Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а тому суддя під час розгляду матеріалів справи повинен встановити чи порушила особа статтю даного Закону, який зазначений уповноваженою особою в протоколі про адміністративне правопорушення.

Уповноваженою особою ставиться в провину ФОП ОСОБА_1 порушення п.1, п.2, п. 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР (зі змінами та доповненнями), а саме: суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

При цьому доказів вищевикладеного у протоколі суду надано не було.

Долучені до протоколу докази жодним чином не доводять вину ОСОБА_1 у інкримінованому правопорушенні.

Окрім того, суд наголошує, що посадовою особою були порушені вимоги статті 254 КУпАП, а саме: особі відносно якої складено протокол ОСОБА_1 копія протоколу про адміністративне правопорушення не вручалась, а також строки складання протоколу, а саме: протокол складений 08.03.2024, в той час як правопорушення виявлене 02.04.2024. Разом з тим Закон вимагає складання протоколу не пізніше 24 годин.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malafeyevay Russia",рішення від 30 травня 2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Kareliny.Russia" заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64). У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до принципу "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі "Кобець проти України" від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 155-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 1, 7, 9, 10, 11, 155-1 ч. 1, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Н.С. Звєздова