Номер провадження 33/816/312/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 122 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 січня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/10087/23 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та його захисника ПЄХТЄРЄВА Д. В. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 15.11.2023, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

захисника адвоката Пєхтєрєва Д. В.,

установив:

У поданих апеляційних скаргах:

- ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді, а справу направити для розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми, оскільки справа не підсудна Зарічному районному суду м. Суми. При наявності пом`якшуючих обставин суддя в оскаржуваній постанові не обґрунтував, чому застосував максимальну міру покарання;

- захисник ПЄХТЄРЄВ Д. В. просить скасувати постанову судді та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 85 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки справа не підсудна Ковпаківському районному суду м. Суми. При розгляді справи суд встановив, що визнання вини є пом`якшуючою обставиною, обставини, що обтяжують покарання відсутні, але при цьому в оскаржуваній постанові не обґрунтував чому застосував максимальну міру покарання, передбачену ч. 5 ст. 122 КУпАП, а саме стягнення у виді позбавлення права керування т/з строком на один рік. Крім цього, ОСОБА_3 щиро розкаявся, пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, відповідно висновку від 30.10.2023 ознак сп`яніння в нього виявлено не було, а автомобіль йому необхідний для проїзду до м. Київ на навчання.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 15.11.2023 ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, і на нього було накладене стягнення у виді позбавлення права керування т/з строком на один рік, а також стягнутий судовий збір в сумі 536,80 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_3 30.10.2023 о 10:24, керував автомобілем Volkswagen Passat, д. н. з. НОМЕР_1 , та по вул. Харківській, 1 в м. Суми, здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофору виїхавши з прилеглої території на головну дорогу. Потім, рухаючись пр. Т. Шевченка, біля буд. № 20 знову здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофору, змусивши інших учасників дорожнього руху змінити свій напрямок руху та різко загальмувати. По пр. М. Лушпи, буд. 5 на вимогу працівника поліції про зупинку т/з, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та з використанням гучномовця, не зупинився, а був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі, чим порушив п. 2.3д, 2.4, 8.7.3е ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 та його захисника Пєхтєрєва Д. В., які підтримали свої апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданих апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновки судді суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідають матеріалам справи, ґрунтуються на досліджених у суді першої інстанції доказах і є вмотивованими.

На підтвердження викладених у протоколі фактичних обставин правопорушення суддя суду першої інстанції у постанові послався на належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведення вини ОСОБА_3 поза розумним сумнівом.

Розглянувши протоколи про адміністративне правопорушення від 30.10.2023 серії ААД № 618621, ААД № 618622, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що водій ОСОБА_3 керуючи т/з Volkswagen Passat, д. н. з. НОМЕР_1 не виконав вимогу працівників поліції про зупинку т/з, завчасно подану проблисковим маячками синього, червоного кольорів та з використанням гучномовця, чим порушив п. 2.4 ПДР, а також не одноразово здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофору змусивши інших учасників дорожнього руху змінити свій напрямок руху та різко загальмувати, чим порушив п.2.3д і 8.7.3е ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме:

- відеозаписами подій (а. с. 4, 12, 13), згідно яких працівники поліції тривалий час здійснювали переслідування ОСОБА_3 , який неодноразово та свідомо наражав на небезпеку громадян та учасників дорожнього руху, а припинення його дій було здійснено працівниками поліції при блокуванні транспортними засобами в непроїзному місці.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 цієї норми Закону обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно ЗУ «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353 встановлений ПДР, що затверджуються КМУ.

Відповідно п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством, а згідно ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно п. 2.3д, 2.4, 8.7.3е ПДР водій зобов`язаний: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; на вимогу поліцейського повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил; дотримуватися сигналу світлофора, зокрема: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що працівниками поліції при складанні у відношенні ОСОБА_3 протоколів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 122 КУпАП були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Крім того, апеляційний суд вважає, що справа відносно ОСОБА_3 була розглянута Зарічним районним судом м. Суми в межах територіальної юрисдикції, оскільки згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем його вчинення, а відповідно ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 80, 81, 121126, 127-1 - 129 і ст. 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку т/з або за місцем проживання порушників.

Враховуючи ту обставину, що в протоколах про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 повідомив працівникам поліції місце свого проживання: АДРЕСА_1 , що відноситься до території Зарічного району міста Суми, а також вчинив правопорушення по вул. Харківській і пр. М. Лушпи в м. Суми, що також підпадає під юрисдикцію Зарічного районного суду м. Суми, то відповідні доводи апеляційних скарг є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколах обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 15.11.2023 відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а його апеляційну скаргу та апеляційну скаргу захисника ПЄХТЄРЄВА Д. В. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов