Справа № 444/4147/23 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 33/811/226/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю ОСОБА_1 та його представника адвоката Вольського А.Б., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Вольського Андрія Богдановича на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 25 січня 2024 року,

встановив:

постановою Жовківського районного суду Львівської області від 25 січня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді шрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Куликів, Жовківського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого - студента, паспортні дані судом не встановлено, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 11.11.2023 року о 23 год. 20 хв. в смт. Куликів по вул. Шевченка Львівського району Львівської області керував транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN LT 35", номерний знак НОМЕР_3 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, враховуючи згоду водія, проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95 у лікаря-нарколога. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На згадану постанову адвокат Вольський А.Б. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Жовківського районного суду Львівської області від 25 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджується належними та допустимими доказами.

Стверджує, що ОСОБА_1 не заперечує факт керування транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN LT 35", номерний знак НОМЕР_3 в, проте наголошує що в цей час у стані наркотичного сп`яніння він не перебував.

Зазначає, що у ОСОБА_1 відбиралися зразки біологічного середовища у вигляді сечі, дослідження якої проводилося за допомогою швидкого тесту. Лабораторне дослідження сечі не проводилося. Відтак не встановлено ані виду наркотичного засобу, ані його кількісного стану. Тому, такий огляд, згідно вимог ч.5 ст.266 КУпАП вважається недійсним.

Стверджує, що, всупереч вимог закону, у протоколі про адміністративне правопорушення не містяться відомості походження диску з відео файлами, відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назву.

Наголошує, що в силу ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а отже оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , та його представника адвоката Вольського А.Б., на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із положеннями ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст. ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Проте, такі вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладення стягнення на ОСОБА_1 , суддя першої інстанції допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі, не дав їм належної оцінки.

За диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Частиною другою статті 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У відповідності до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду врегульовано Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (надалі - Інструкція).

Згідно п. 12. Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У відповідності до п.п. 3, 4, 7-12 розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи .

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я .

В обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції покликався, зокрема, як на докази: протокол про адміністративне правопорушення ААД №653782 від 12 листопада 2024 (а.с.2), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002677 (а.с.3).

У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002677 від 12 листопада 2023, складеному лікарем КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані «наркотичного сп`яніння».

Як вбачається з матеріалів відеофіксації правопорушення та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем в медичному закладі за допомогою експрес-тесту для виявлення наркотичної речовини у сечі.

Пунктом 10 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Порядок збереження та транспортування ємностей визначений п. 11 Розділу ІІІ цієї Інструкції.

Поряд із цим, з відеозапису, долученого до матеріалів справи встановлено, що всупереч даній нормі не було дотримано цієї вимоги медичною установою, де проводився огляд. Встановлено, що біологічне середовище було відібрано в одну ємність, в якій було проведено дослідження тест-смужками.

Також, відповідно до п.7 та п.12 Розділу 3 згаданої Інструкції - проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язкове; предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Разом з тим, із оглянутого апеляційним судом відеозапису, вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння здійснювався за допомогою швидкого тесту. Предметом дослідження біологічного середовища була сеча, лабораторного дослідження якої, всупереч вимог законодавства, не проводилося. Відтак виду наркотичного засобу, а також кількісного стану не встановлено.

Отже, апеляційним судом встановлено, що мало місце грубе порушення порядку проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, що ставить під обґрунтований сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, суддя місцевого суду посилається на висновок №002677 від 12 листопада 2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3) як на доказ вини ОСОБА_1 . Проте із такого висновку не видається можливим встановити за допомогою якого дослідження проводився огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, не вказано кількісних і якісних показників наркотичних речових, що виявлені у зразках біологічного середовища, а саме сечі ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до п.2 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року, включення відео реєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки».

Із оглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що такий, у порушення вимог Інструкції, не є безперервним, фрагментарно відтворює елементи події, що не відображає повноти дій учасників події та обставини події. Зокрема, відеозапис із нагрудних камер працівників патрульної поліції не фіксує момент руху та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

З огляду на те, що в матеріалах справи не міститься належних й допустимих доказів на підтвердження, поза розумним сумнівом, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, всі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування як незаконної постанови суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи були проігноровані встановлені апеляційним судом обставини, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу Вольського Андрія Богдановича в інтересах ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 25 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ