КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №939/2311/23
Провадження № 33/824/642/2024 Категорія: ч. 4 ст. 121 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Унятицький Д.Є.
Головуючий в апеляційній інстанції: Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постановусудді Бородянського районного суду Київської області від 11 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає по АДРЕСА_1 ,до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Бородянського районного суду Київської області від 11 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Як встановлено судом, 17 вересня 2023 року о 00 годині 30 хвилин, на 57 км автодороги М-07, сполученням Київ-Ковель, водій ОСОБА_1 , який 16 травня 2023 року притягувався до відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з тріщинами на лобовому склі та який своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль на вказаний транспортний засіб, чим порушив вимоги п. 31.3 б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, у якій зазначив, що дана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Обгрунтовуючи скаргу, посилався, зокрема, на те, що належний йому автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відноситься до категорії В, тобто, легкових автомобілів, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, при цьому він не використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, відтак не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Також ОСОБА_1 у скарзі посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому поліцейським зазначено, що він керував автомобілем з тріщиною на вітровому склі та що автомобіль не пройшов обов`язковий технічний контроль, тобто в одному протоколі зазначено два склади адміністративних правопорушень, які передбачені різними частинами ст.121 КУпАП, а отже потрібно було складати два окремі протоколи. При цьому, в протоколі серії ААБ № 065623 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано лише порушення п. 31.3 б ПДР України, тобто відсутність обов`язкового технічного контролю.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив про її задоволення, дослідивши наявний у справі відеозапис, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга - обґрунтована та підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, вищенаведеним вимогам закону не відповідає, що вбачається з наступного.

Так, згідно наявного у справі протоколу серії ААБ № 065623 від 17.09.2023 року (а.с.1) 17.09.2023 року о 00 год. 30 хв. на 57 км автодороги М-07, сполученням Київ-Ковель, водій ОСОБА_1 , який 16 травня 2023 року притягувався до відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з тріщинами на лобовому склі та який своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль на вказаний транспортний засіб, чим порушив вимоги п. 31.3 б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Згідно п. 31.3 б ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Частиною 4 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою-третьою цієї статті, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

В матеріалах справи наявна постанова серії ЕАС №7001200 від 16.05.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, а саме за те, що він 16.05.2023 року о 13 год. 21 хв. у м. Києві по вул. Академіка Заболотного керував автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого на бокове скло нанесено покриття, яке обмежує оглядовість з місця водія і погіршує його прозорість. Тонування скла складає 18% при дозволеному 70%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ч. 1 ст. 121 КУпАП, за що на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.2).

Суд першої інстанції, постановляючи 11 жовтня 2023 року оскаржувану постанову, виходив із доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, однак з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Як зазначено вище, пункт 31.3. б ПДР України, про порушення якого ОСОБА_1 зазначено у оскаржуваній постанові суду, забороняє експлуатацію транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль, але за умови, що такі транспортні засоби підлягають такому контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Разом з тим, ч. 2 ст. 35 вищевказаного Закону встановлює, що обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Відповідно до п. 1.10 ПДР України легковий автомобіль - автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки.

Згідно п. 2.13 ПДР України до категорії В (тобто легкових автомобілів) відносяться автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Належний ОСОБА_1 автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно закону відноситься до категорії В, тобто до легкових автомобілів, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, копію якого долучено до апеляційної скарги (а.с.17-19). В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що автомобіль не використовується ним для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку; доказів протилежного матеріали справи не містять.

За таких обставин, належний ОСОБА_1 автомобіль не підлягає обов`язковому технічному контролю в силу вказівки ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», що свідчить про те, що протокол серії ААБ № 065623 від 17.09.2023 року (а.с.1) про порушення ОСОБА_1 п. 31.3. б ПДР України, що полягає у керуванні автомобілем, який своєчасно не пройшов обов`язкового технічного контролю, та відповідно, повторне протягом року вчинення ОСОБА_1 будь-якого з порушень, передбачених частинами першою-третьою цієї статті,складений помилково.

Враховуючи викладене, висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, є необґрунтованим, оскільки порушення ОСОБА_1 п. 31.3. б ПДР України не підтверджується наявними у справі належними та допустимими доказами, а висновок суду про це ґрунтується виключно на протоколі, який за відсутності інших доказів сам по собі не є достатнім доказом підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи на те, що особою, уповноваженою на складання протоколу, суду не було надано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 повторно протягом року будь-якого з порушень, передбачених частинами першою-третьою статті 121 КУпАП, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП, яка передбачає повторність вчинення протягом року будь-яких з порушень, передбачених частинами першою-третьою цієї статті, є незаконним та необґрунтованим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, повно, всебічно та об`єктивно вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, дійшов висновку про наявність у справі підстав стверджувати про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, з підстав недоведеності повторності вчинення ОСОБА_1 протягом року порушень частин першої-третьої статті 121 КУпАП, оскільки, зокрема, матеріали справи не містять доказів порушення ним п. 31.3. б ПДР України, а саме непроходження технічного контролю, який є обов`язковим, зважаючи на те, що його автомобіль згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Отже, оскільки висновки суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП із накладенням на нього передбаченого санкцією цієї статті стягнення, є помилковими, апеляційний суд на підставі ст. 294 КУпАП скасовує постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 11 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.О.Матвієнко