Справа № 752/684/24
Провадження №: 3/752/1489/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2024 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1 місце реєстрації - АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1
за участі захисника Савенка Є.В. (фахівець в галузі права на підставі довіреності від 02.12.2023),

ВСТАНОВИВ:

31.12.2023 0 09:10 у м. Києві по вул. Великій Васильківській, 143/2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по названій вулиці з ознаками наркотичного сп`яніння (підвищена жвавість ходи і мови, неприродна блідність, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису - нагрудною камерою співробітників Національної поліції, які оформили у зв`язку з цим протокол про адміністративне правопорушення. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За змістом ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушеннясерії ААД № 719501 від 31.12.2023, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (надалі по тексту - Інструкція № 1395), Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- розписка про отримання громадянином ОСОБА_2 транспортного засобу Skoda, державний номерний знак НОМЕР_2 на зберігання, що доводить факт відсторонення водія від керування транспортним засобом;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 від 31.12.2023;

- відеозаписи з нагрудної камери поліцейських (вміщений на лазерний компакт-диск), де зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, роз`яснення водієві необхідності проходження огляду на стан сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі у лікаря нарколога на наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання.

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу особу ОСОБА_1 установлено на посвідчення водія у мобільному застосунку сервісу державних цифрових послуг "Дія" , йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Голосіївському районному суді міста Києва. Зазначений протокол водій підписав без будь-яких заперечень щодо порядку його складання, оформлення, змісту, форми.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув і його захисник клопотав перед судом про розгляд справи за відсутності свого довірителя, посилався на те, що позиція по суті справи між ними узгоджена, потреби особисто прибувати до суду та надати пояснення в суді ОСОБА_1 не вбачає.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою, розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , підставі наявних матеріалів та за участі записника.

Захисник заявив клопотання про закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, послався на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено без належних правових підстав та з грубим порушенням чинного законодавства і склад адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 відсутній. Зокрема захисник вказав на наступне:

- поліцейські, які зупиняли ОСОБА_1 , не вказали на причину зупинки і підстав зупиняти автомобіль у них не було;

- протокол про адміністративне правопорушення склав поліцейський Сірий О.А., а направлення на огляд - поліцейський Артеменко О.М., тоді як КУпАП не передбачає колективної форми оформлення адміністративних матеріалів і не передбачає повноважень одного поліцейського делегувати частину своїх функцій іншому;

- відеозапис фіксує грубі порушення процедур поліцейськими та інші важливі обставини, а саме:

* відеозапис починається з того, як поліцейський Сірий О.А. зупиняє жезлом транспортний засіб, яким керує ОСОБА_1 , однак йому не повідомляють причину зупинки як це передбачено ст. 35 Закону України "Про національну поліцію", а через хвилину просить пред`явити документи, не посилаючись на причину, передбачену ст. 32 цього Закону;

* пара поліцейських порушує норми безпеки, кожен з них окремо займається своїми справами, ніхто нікого не прикриває та не слідкує за безпекою, відбувається "конвеєр по виписуванню протоколів";

* о 09:10 коли поліцейський Артеменко побачила по базі, що на ОСОБА_1 вже було складено протокол за ст. 130 КУпАП (провадження було закрито судом через відсутність складу адміністративного правопорушення), і після виявлення цього факту, а не ознак сп`яніння, це стало підставою для поліцейського Сірого О.А. запідозрити ОСОБА_1 у тому, що він керує транспортним засобом в стані сп`яніння;

* ОСОБА_1 виконує всі вимоги поліцейського - пред`являє авто для огляду, особисті речі, поводиться спокійно, веде діалог, з якого зрозуміло, що його свідомість ясна;

*весь час ОСОБА_1 повідомляє, що поліцейські ставляться до нього прискіпливо і постійно підозрюють у керуванні авто в стані сп`яніння;

* 01:04:30 поліцейський Сірий О.А. порушує порядок відсторонення водія, шукаючи водія самостійно, хоча такого водія мав би шукати ОСОБА_1 ;

* 01:23:00 поліцейський Артеменко О.М. знаходить в робочому планшеті запис про те, що на ОСОБА_1 , раніше складався протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП;

- у поліцейських не було підстав вваж ат, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. Проведення вказаної процедури вчинено з метою збільшення статистичних показників у роботі, а не з метою забезпечення безпеки дорожнього руху;

- якби ОСОБА_1 додзвонився захисникові на місці зупинки, той би йому пояснив, що відмовлятися від проходження огляду на стан сп`яніння у жодному разі не можна.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши позицію захисту, суд (суддя)не встановив підстав для закриття провадження у справі та вважає, що правомірно дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху щодо відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння з дотримання принципу доказування "поза розумним сумнівом" та відхиляє доводи захисника та заявлене клопотання за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема суд (суддя) виходить з того, що описані захисником грубі порушення процедури огляду водія на стан сп`яніння обумовлюються мотивованою тактикою захисту, проте не оцінюються судом (суддею) як істотні порушення чинного законодавства, наявність яких вказувала б на проти протиправність дій правоохоронців. Відеозаписи підтверджують численні твердження захисника, проте суд (суддя) надає їх інакшу правову оцінку, опираючись на чинне законодавство та внутрішнє переконання.

Так, з відеозаписів слідує, що:

- автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено коли останній дійсно був за кермом. Зупинка була обумовлена наявністю механічних ушкоджень автомобіля, про що одразу було повідомлено водієві (відсутність переднього бамперу та номерного знаку спереду);

- у водія було отримано документи для встановлення його особи та перевірки правових підстав для керування транспортним засобом, що входить до компетенції працівників поліції, які дійсно перевіряли його особу як шляхом вивчення представлених документів, так і шляхом їх співставлення з даними інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України;

- дійсно відеозапис фіксує спілкування одного з правоохоронців з іншою особою (не ОСОБА_1 );

- поведінка ОСОБА_1 , змістовне наповнення його пояснень і відповідей на запитання поліцейських, фраз і висловлювань об`єктивно та беззастережно свідчать про те, що йому були зрозумілими причини зупинки автомобіля, послідовність дій поліцейських;

- на місці зупинки у водія з`ясовувалися ознаки сп`яніння, проводилася пальце-носова проба тощо;

- водієві було роз`яснено причини і необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, наслідки відмови від огляду. ОСОБА_1 зазначав, що він "травкою не балується", закінчив з цим давно, у нього народилася дитина, є жінка, він нікуди не поїде та просить його відпустити.

У розрізі досліджених фактичних обставин доцільним є врахування наступних положень чинного законодавства:

- ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", де закріплено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

- ч. 3 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", де закріплено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті;

- ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію"де закріплено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи;

3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу;

- п. 2.4 Правил дорожнього руху, де закріплено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс), дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

- п. 2.9 Правил дорожнього руху, де закріплено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу; керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака;

- п. 30.2 Правил дорожнього руху, де закріплено, що на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка;

- п. 2 розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі по тексту - Інструкція № 1452/735), де закріплено, що огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Також повноваження працівників поліції на виявлення ознак сп`яніння у водіїв визначені в Інструкції № 1395 і Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Описані вище положення чинного законодавства у своєї сукупності вказують на послідовність розвитку подій, наявність у поліцейських повноважень на зупинку і перевірку водія на стан наркотичного сп`яніння.

Заперечення захисника у тій частині, де йдеться про те, що делегування одним поліцейським іншому повноважень не допускається, не містять відсилки на нормативно-правові акти, які б це прямо передбачали та свідчили про протиправність діяння.

Яке слідує з положень Інструкції № 1452/735, ст. 266 КУпАП направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, адже таке направляння складається уповноваженою особою для проведення огляду водія на стан сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі, куди водія має бути доставлений цією є уповноваженою особою і він пройде огляд безоплатно, тобто за направлення.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд у спеціалізованому медичному закладі, тобто проїхати з працівниками поліції до медичного закладу до лікаря нарколога, прямої необхідності, в цій ситуації, для складання, та, відповідно, вручення йому направлення були в цілому відсутні, а тому посилання захисника на те, що протокол про адміністративне правопорушення складав поліцейський Сірий О.А. , а відповідне направлення - поліцейська Артеменко О.М. , відкидаються.

Також судом (суддею) враховує, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, тобто проходив підготовку в автошколі за для його отримання, де одним з основних напрямків підготовки, як і під час здачі іспитів на водія, є знання Правил дорожнього руху. При цьому, як зазначив сам захисник, відносно ОСОБА_1 вже складалися протоколи про адміністративне правопорушення, у тому числі, і за відмові від проходження огляду, а тому останньому було достеменно відомо про те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є прямою підставою для притягнення до особи адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 17 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Отже, висновки суду (судді) з приводу винуватості особи, доведеності події і складі адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та, відповідно, відхилення заперечень захисту і заявленого клопотання про закриття провадження у справі ґрунтуютьсяна тому, що установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося в цілому відповідно до приписів ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

При цьому суд (суддя) керується сукупністю наявних доказів, а не самим лише протоколом про адміністративне правопорушення та зазначає, що таких невідповідностей процедури, застосованої до ОСОБА_1 які б свідчити про порушення основоположних прав та свобод особи та були б достатніми для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП не віднайдено, доказів зворотного представлено не було. щодо можливих непроаналізованих заперечень захисника суд (суддя) посилається на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема його усталену практику, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, оскільки ОСОБА_1 визнається винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної частини ст. 130 КУпАП та з урахуванням загальних правил накладення стягнення.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за ст. 34, 35 КУпАП України не встановлено.

У порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024).

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією ухвалою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя О.В. Бушеленко