П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В., за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу, 21 листопада 2023 року о 21-21 год. в м. Суми по вул. Олександра Оніщенка, 11/1 водій ОСОБА_2 , керував автомобілем Toyota RAV4, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився, огляд проводився в найближчому закладі охорони здоров`я КНП СОР «ОКМЦСНЗ», що підтверджується висновком лікаря нарколога КНП СОР «ОКМЦСНЗ», згідно якого ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За цим фактом 24 листопада 2023 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 618768.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився. Захисник не заперечив слухати справу у відсутність ОСОБА_2 , оскільки він є військовослужбовцем та не має можливості прибути в судове засідання.

Згідно позиції сторони захисту, ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом за наведених обставин, однак був тверезий, неодноразово повідомляв працівників поліції та лікаря, що вживав медичний препарат «Барбовал», однак ними це було проігноровано та не перевірено. Проте, все одно на вимогу працівників поліції забажав пройти відповідний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я, однак при складанні висновку були допущені істотні порушення, а саме огляд, фактично був проведений медичною сестрою, тобто не уповноваженою особою та не були відібрані зразки біологічного середовища для лабораторних досліджень у дві ємності, що виключає можливість оскарження висновку.

Дослідивши докази, що містяться в справі, суд приходить наступних висновків.

Частина 1 ст. 130 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Так, інкримінований в провину ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, характеризується керуванням транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, встановленого відповідно до діючого порядку.

Тобто, наведена норма є відсилочною на відповідний порядок, який встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, яким затверджено відповідну Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Одразу слід зауважити про те, що відеозаписом підтверджено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом при згаданих вище обставинах, а можливі неточності зі сторони правоохоронців при оформленні протоколу жодним чином не впливають на винуватість особи у вчиненні правопорушення.

Проте, як вбачається з дослідженого судом відеозапису, ОСОБА_2 дійсно спокійно та адекватно спілкується з правоохоронцями, надає документи для перевірки, повідомляє, що вживав заспокійливий засіб «Барбовал», що має специфічний запах, тобто не вчиняв якихось дій чи вчинків, які викликали б сумніви в його адекватності, але все одно погодився на проходження огляду в медичному закладі.

При прибутті в медзаклад, огляд ОСОБА_2 проводився за допомогою технічного приладу, після продування якого медичний працівник мовчки лише показує присутнім табло приладу, навіть не озвучивши його результат, не зафіксувавши його, а до матеріалів не було долучено жодного документу на підтвердження висновку приладу.

До того ж, на відеозаписі зафіксовано повідомлення водієм лікаря про вживання медичного препарату, а також зафіксовано той факт, що дійсно біологічне середовище відібрано у ОСОБА_2 лише в одну ємність.

Крім цього, відеозапис містить однозначну незгоду ОСОБА_2 з його перебуванням в стані алкогольного сп`яніння, який вказує, як зазначено вище, що вживав медичний препарат «Барбовал», що, відповідно до наведених нормативних актів, кореспондувало обов`язок відібрання у нього зразків біосередовища, відповідно до встановленого порядку та його перевірку не тільки на предмет вживання алкоголю, а й на предмет вживання зазначеного лікарського засобу.

Отже, зазначені обставини дозволяють суду критично відноситись до ключового доказу, долученого на підтвердження стану саме сп`яніння водія, а саме - до висновку медичного огляду та вважати його недійсним у відповідності до вимог ч. 6 ст. 266 КУпАП, оскільки, по-перше, як в ньому так і в долучених до протоколу доказах відсутнє спростування тверджень водія щодо вживання ним лікарського засобу так само як і відсутні докази належної перевірки цього факту.

По-друге, проведення лабораторних досліджень з порушенням п. 10 розділу ІІІ зазначеної Інструкції є достатньою обставиною для визнання висновку недійсним, оскільки таке порушення позбавило сторону захисту можливості оскарження висновку, при обґрунтованих сумнівів вживання особою лікарських засобів, а не алкоголю, що фактично є порушенням права на захист (не спростовано можливості встановлення вмісту спирту в організмі не в наслідок вживання алкоголю, а внаслідок вживання ліків, які можуть мати накопичувальний ефект).

Наведені обставини в сукупності, суд розцінює як відсутність належних, допустимих та достатніх доказів керування особою транспортним засобом саме в стані алкогольного сп`яніння, а сам по собі висновок закладу у суду, як зазначено вище, викликає сумніви, з урахуванням відсутності очевидних ознак сп`яніння у особи, тобто суду не доведено поза розумним сумнівом перебування особи в стані сп`яніння (Постанова Сумського апеляційного суду від 14 березня 2023 року, провадження № 33/816/272/23)).

Відтак, в діях ОСОБА_2 не доведено складу інкримінованого правопорушення, а отже, з урахуванням вимог ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП та відсутності у суду повноважень на самостійне збирання доказів, провадження в справі належить закрити.

Закриваючи провадження в справі, суд виходить і з того, що склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, містить окремі різновиди об`єктивної сторони діяння, одна з яких і наведена вище та вказана в протоколі, які і визначають межі обвинувачення, за які суд не може вийти та, згідно положень КУпАП, не має права змінювати обвинувачення.

Виходячи з зазначеного, навіть за умови доведеності винуватості особи в керуванні транспортом під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, суд не має можливості вирішувати питання про накладення на такого водія адміністративного стягнення, оскільки, в межах цього протоколу та викладених в ньому обставин, ОСОБА_2 не обвинувачується у вчиненні таких дій.

Інші долучені до протоколу матеріали наведених висновків суду не спростовують та містять інформацію виключно щодо обставин оформлення матеріалів.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена у 10-денний строк з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя О.В. Сибільов