Справа № 508/1245/23
№ 3/508/10/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2024 смт. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Банташ Д.С.,

за участю: секретаря с/з Мазарак Н.А.,

особи, відносно якої розглядаються матеріали ОСОБА_1

захисника адвоката Харчука О.П.

розглянувши адміністративну справу, що надійшла від ВПД №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер паспорту НОМЕР_1 виданий Іванівським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст.124 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 07 грудня 2023 року біля 21 години 50 хвилин (більш точного часу встановити не вдалося) в смт. Миколаївка Березівського району Одеської області по вул. Центральній, керуючи транспортним засобом марки «Toyota Carina E» державний номерний знак НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впоравшись з керуванням скоїв наїзд на дерев`яну огорожу. Крім того, після здійснення дорожньо-транспортної пригоди, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку відмовився. Поліцейськими застосовувались технічні засоби відеозапису.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5, п. 12.1 Правил дорожнього руху і тим самим вчинив правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, зазначив, що через погані погодні умови транспортний засіб знесло з дороги. Заперечив, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Харчук О.П., подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Посилався на те, що вимога інспектора патрульної поліції про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я була безпідставною та протиправною, оскільки вона була поза межами двох годин з моменту виявлення підстав для здійснення такого огляду. ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння у день та час зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, а сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є виключно припущенням працівниками поліції та не грунтується на доказах. Зазначав про недотримання встановленого порядку огляду, а саме порушення ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, п. 6 Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103, п.п. 6,7 Розділу 1 Інструкції від 09.11.2015 за № 1452/735, що вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Додатково зазначав, що під час оформлення поліцейськими адміністративного протоколу не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав та обов`язків, а також суті правопорушення. З цих підстав вважав, що докази наявні в матеріалах справи є очевидно недопустимими. В судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому.

Вислухавши ОСОБА_1 , адвоката Харчука О.П., дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При винесенні постанови суддею враховано, що факт вчинення адміністративного правопорушення та вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджуються низкою належних та допустимих доказів, які не були спростовані у судовому засіданні.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

При цьому для притягнення особи до адміністративної відповідальності обсяг доказів, долучених до матеріалів справи, в їх сукупності повинен бути необхідним та достатнім для беззаперечного висновку про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення.

Суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд також враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 172034 від 08.12.2023, яким зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 1720358 від 07.12.2023, яким зафіксовано факт дорожньо-транспортної пригоди;

- витягом з єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, з якого вбачається: «07.12.2023 року о 21:52 год. надійшло повідомлення про те, що в смт. Миколаївка біля мосту в районі автовокзалу водій в алкогольному стані на автомобілі Тойота Каріна д/н НОМЕР_3 зеленого кольору під керуванням гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. . АДРЕСА_1 , на великій швидкості їздить Наразі застряг. На фоні чути гул автівки. Заявник наразі проходить поруч…»;

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 929630;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 929629;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та фототаблицями з якої видно, де і за яких обставин було вчинено ДТП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;

- долученими до матеріалів справи та оглянутими в судовому засіданні відеозаписами, які були здійснені за допомогою нагрудної камери поліцейського № 0002022_000213, з яких видно, що працівники поліції перебували на місці події де транспортний засіб знаходився на узбіччі автодороги біля паркану. В транспортному засобі за водійським кермом перебував ОСОБА_1 (на прохання представитись зазначив своє ПІБ). Згодом, ОСОБА_1 в розмові з працівниками поліції підтвердив, що він керував транспортним засобом, а через погані погодні умови його знесло з дороги. Після того, як поліцейські встановили особу водія, з огляду на наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , декілька разів заявили йому вимогу про проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після чого ОСОБА_1 став заперечувати факт керування транспортним засобом, висловив вербальну відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП, а також в лікарні. На спроби працівників поліції роз`яснити йому права та обов`язки, погрожував, перебивав, поводився зверхньо та зневажливо у відношенні до поліцейських. Таким же чином вів себе під час спроб працівників поліції ознайомити його з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами, постійно відмовлявся, висловлював погрози, заперечував свою причетність до подій та керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Знання правил дорожнього руху є обов`язковим для кожного учасника дорожнього руху.

Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно статті 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частина 1 статті 130 КУпАП, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. (ч. 2) У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. (ч. 3)

Відповідно до пунктів 2, 3, 6, 7, 8 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452 (далі за текстом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто порушення п. 2.5 ПДР, є самостійним складом адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП. При цьому, обставини відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, можуть фіксуватися технічними засобами відео фіксації.

Отже, з аналізу положень ст. 266 КУпАП та Інструкції вбачається, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. У разі відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння також в найближчому закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п. 2.5 ПДР України, тобто відмову від проходження огляду, яка утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Крім того, з положень вищенаведених норм законодавства вбачається обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського. Таким чином, у даній справі підлягає встановленню факт, що така вимога поліцейського була законною відносно ОСОБА_1 , як водія, а також факт відмови останнього від виконання такої вимоги, тобто відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку з використанням спеціальних технічних засобів (в даному випадку на місці ДТП) та у закладі охорони здоров`я.

Отже, нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я. При цьому, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому закладі охорони здоров`я утворює самостійний склад адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, та може бути зафіксована технічними засобами відео фіксації.

Посилання захисника на те, що працівниками поліції висловлено вимогу про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 поза межами двох годин з моменту виявлення підстав для такого огляду, пов`язуючи таку підставу для направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я з моментом прибуття працівників поліції на місце ДТП (22 год. 00 хв. 07.12.2023 року згідно відомостей з єдиного обліку) є помилковими.

У даній справі не підлягають встановленню та перевірці обставини перебування у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такі обставини перевіряються судом у випадку порушення водієм п. 2.9.а ПДР України, в той час як у даній справі протокол складено за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, і перевірці підлягає саме обставина відмови від проходження огляду, що є порушенням п. 2.5 ПДР, за що і складено протокол відносно ОСОБА_1 .

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, відеозапис починається 07.12.2023 о 23:05 год. (відеофайл - 0002022__0001). В подальшому, 08.12.2023 року починаючи з 00:13 год. працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці ДТП (така пропозиція лунала декілька разів), працівником поліції також повідомлені підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). ОСОБА_1 в свою чергу висловив відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Згодом, працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарняному закладі, повторивши підстави вважати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння (нестійка хода, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота). На що ОСОБА_1 повідомив, що він не має намір його проходити (відеофайл - 0002022__0003)

При виявленні ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , як водія, у поліцейських виникла законна вимога до останнього щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а у водія ОСОБА_1 виник обов`язок пройти такий огляд, невиконання якого є порушенням п. 2.5 ПДР.

Разом з тим, слід наголосити, що з досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що ОСОБА_1 відповідаючи на запитання працівників поліції, підтверджував його перебування за кермом транспортного засобу в момент ДТП (відеофайли: 0002022__0003, 0002022__0008). Зазначене також, було підтверджено ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Не заслуговують на увагу доводи захисника про не роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, а також суті правопорушення, оскільки з досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що ОСОБА_1 працівники поліції неодноразово намагалися роз`яснити права та ознайомити його з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами. При цьому, ОСОБА_1 висловлював погрози, перебивав працівників поліції, поводився зверхньо та зневажливо у відношенні до поліцейських, постійно відмовлявся від ознайомлення з матеріалами, які надавалися йому.

З приводу інших доводів захисту, то судом було надано оцінку останніх у мотивувальній частині даної постанови вище при викладенні оцінки доказів.

Разом з тим, суд погоджується з посиланнями захисника про те, що відеозапис наявний на інформаційному носії під назвою «video_2023-12-15_00-01-25», не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки невідомо ким, на який пристрій, якою датою та в який час була проведена відеозйомка.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив порушення ПДР України, з метою недопущення повторного вчинення ним грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає доцільним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час вчинення правопорушення складає 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (враховуючи вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, шляхом накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених адміністративних стягнень).

Згідно ст. 40-1 ч. 1 КУпАП необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 221, 276, 279, 283-284 КУпАП,

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката Харчука Олександра Петровича про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - відмовити.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КпАП України, і накласти на нього стягнення по зазначеним статтям:

- за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти стягнення на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у межах санкції статті, якою передбачено більш серйозне порушення, у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави (платіжні реквізити: отримувач ГУК в Одеській області/Одеська область/21081300, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UА0015001, код платежу 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави 536,80 грн. судового збору (платіжні реквізити: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Києв/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня її винесення.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Повний текст постанови складено 07 березня 2024 року.

Суддя Дмитро БАНТАШ