Справа № 404/191/24
Номер провадження 3/404/85/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Галаган Олексій Валерійович, розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянку України, непрацюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Кіровського районного суду міста Кіровограда від Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 238937 від 09.01.2024 року: 30.12.2023 року близько 18-00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , біля під`їзду № 1, вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхала його та ображала, внаслідок чого могла бути завдана шкода його фізичному та психологічному здоров`ю. Подія сталась в присутності малолітніх дітей ОСОБА_3 , 2018 року народження та ОСОБА_4 , 2017 року народження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні категорично заперечила свою вину у вчиненні домашнього насильства відносно ОСОБА_2 , просила закрити провадження.

Вказала, що в день зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення її вітчим - ОСОБА_5 домовився з ОСОБА_2 , що останній забере дітей до себе. Однак, вона та її вітчим відчули запах алкоголю від ОСОБА_2 , в той час як останній мав намір поїхати за кермом з дітьми до магазину. Тому, вона, як мати прийняла рішення не давати дітей в той день потерпілому, вважаючи, що він їх наражає на небезпеку, зважаючи на стан потерпілого. З цього приводу виникла сварка, діти почали плакати, вона намагалась забрати дітей, донька в цей час перебувала на руках у ОСОБА_2 . Наміру нанести тілесні ушкодження потерпілому не мала, ніяких погроз в його бік не проголошувала, хотіла взяти дитину з рук нетверезого батька, однак в цей час він зробив різкий рух назад та пошатнувся. Вказане підтверджується відеозаписами долученими до матеріалів справи.

Адвокат ОСОБА_1 - Усатенко В.Ю. вказав на відсутність підстав для притягнення його клієнтки до адміністративної відповідальності, посилаючись на письмові заперечення.

У судовому засіданні вказав, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 штовхала та ображала потерпілого.

В заяві потерпілого про вчинення адміністративного правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 штовхнула його, про те, що це були неодноразові і множинні дії не зазначено. Тобто, саме подія зазначена в протоколі значно перебільшена, ніж зазначено в доказах, які додано до протоколу.

В протоколі ж зазначено, що ОСОБА_1 ображала ОСОБА_2 , проте доказів на підтвердження таких доводів не долучено до матеріалів справи. Акцентував увагу суду на тому, що у даному випадку саме на працівників поліції покладено обов`язок довести вину його довірительки, що зроблено не було.

Щодо допитаного під час розгляду справи за клопотанням потерпілого - свідка ОСОБА_6 вказав, що такий свідок не був допитаний під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, потерпілий не вказував на необхідність допиту такого свідка. В той час, як в матеріалах справи є клопотання ОСОБА_1 , яка просила допитати в якості свідка ОСОБА_5 , який був присутній під час подій описаних в протоколі про адміністративне правопорушення, однак працівниками поліції проігноровано її клопотання.

По обставинам справи вказав, що дійсно в день та час описані в протоколі про адміністративне правопорушення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт. Так, ОСОБА_2 хотів провести час з дітьми, однак ОСОБА_1 запідозривши, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння відмовилась відпускати з ним дітей. В зв`язку чим, саме ОСОБА_2 став ініціатором сварки. ОСОБА_1 ніяким чином не ображала потерпілого, умисно не штовхала, намагалась лише взяти у нього дитину, яку той тримав на руках.

ОСОБА_2 в судовому засіданні просив притягнути до відповідальності ОСОБА_1 .

По суті справи вказав, що з дружиною виникли неприязні стосунки з 10.12.2023 року, після чого вони почали проживати окремо.

В день зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, він мав намір взяти з ночівлею дітей. Біля 17-00 год., за попередньою домовленістю йому зателефонував ОСОБА_5 , щоб домовитись, коли він забере дітей та окремо повідомив, що має до нього розмову. Вони зустрілися біля під`їду, розмовляли біля 40 хвилин, після чого кожен повернувся до своєї квартири, так як проживають в одному будинку в різних під`їздах.

Згодом, вийшовши на балкон він побачив, як діти, його дружина та вітчим, прямують до його квартири та вийшов їм на зустріч. При зустрічі вітчим з дітьми залишились з ним на вулиці, а ОСОБА_1 попрямувала до його квартири, маючи намір забрати дитячі речі, однак не змогла зробити цього, так як тамбур був зачинений, а ключів від нього не мала.

Після чого, ОСОБА_1 спустилась до них на подвір`я, почала шантажувати його, що не дасть йому дітей, поки він не віддасть речі. Діти злякавшись сварки, почали плакати, ховатися за нього, просити, щоб він їх забрав, в зв`язку з чим, він взяв доньку на руки, щоб заспокоїти. В цей час, ОСОБА_1 побачивши, що він тримає ключі від тамбуру, штовхнула його намагаючись вихопити в нього ключі, в зв`язку з чим він оступився та підвернув ногу. Після чого ОСОБА_1 вихватила в нього з рук доньку та за капюшони потягла обох дітей до під`їзду.

Звертав увагу суду, що ОСОБА_1 весь цей час перебувала в неадекватному стані, поводила себе агресивно, висловлювала в його бік погрози.

Доводи ОСОБА_1 , що він начебто перебував в стані алкогольного сп`яніння, не відповідають дійсності, не доведені належними доказами, тим паче, він одразу після конфлікту поїхав за кермом до відділу поліції.

Адвокат ОСОБА_2 - ОСОБА_7 просила притягнути до відповідальності ОСОБА_1 . Вказала, що факт вчинення нею вказаного правопорушення повністю підтверджується зібраними матеріалами справи та відеозаписами доданими до справи. Стосовно пояснень свідка ОСОБА_5 зазначила, що він є вітчимом ОСОБА_1 , тобто є особою заінтересованої у не притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Адвокат ОСОБА_2 - Кушнірьов О.М. у судовому засіданні вказав, що в матеріалах справи відсутні будь які відомості, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вказав на наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що проживає разом із дружиною ОСОБА_8 , її донькою ОСОБА_1 та дітьми її доньки.

З приводу обставин справи вказав, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не проживає із своїм чоловіком ОСОБА_2 та вони не спілкуються, ОСОБА_2 спілкується з ОСОБА_1 через нього, та при кожній зустрічі він наголошував на тому, щоб останній віддав дитячі речі. 30.12.2023 року він зателефонував ОСОБА_2 та почувши, що він вдома, вивів у двір дітей для передачі батьку.

Він з дочкою та дітьми вийшли із свого під`їзду та попрямували до першого під`їзду, де він знову зателефонував ОСОБА_2 та попрохав відкрити двері, на що ОСОБА_2 відповів, що він зараз вийде. Вони зустрілись біля входу в під`їзд. Після чого ОСОБА_2 забрав дітей та повів до машини. При цьому йому здалося, що він відчув у ОСОБА_2 запах алкоголю, про що повідомив ОСОБА_1 , яка приєдналась до них при передачі дітей. Остання повідомила, що їй також здалося, що ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та вона побігла до машини за дітьми, та повідомила, що він нікуди з дітьми не поїде.

Він в цей час стояв поряд, ОСОБА_1 забрала дітей, які почали плакати. ОСОБА_2 підбіг до дітей та знов хотів піти з ними до машини, при цьому Емілію взяв на руки, проте ОСОБА_1 всіляко йому в цьому перешкоджала, сказала, що вони нікуди не поїдуть. Діана забрала дітей і вони пішли додому.

Спілкування, як такого, в той момент не було. Вказав, що ОСОБА_1 не штовхала потерпілого та будь-яких образ на його адресу не висловлювала. Між потерпілим та ОСОБА_1 наразі існує конфлікт, вони не можуть дійти згоди щодо повернення Діані та дітям особистих речей.

Свідок ОСОБА_6 зазначив, що проживає в сусідньому під`їзді, де проживає ОСОБА_2 . Подружжя ОСОБА_9 знає, як сусідів, неприязних відносин з ними не має.

З приводу обставин справи вказав, що 30.12.2023 року ввечері, він стояв біля другого під`їзду та палив. Бачив, як вийшли діти, ОСОБА_2 та його дружина. Самої розмови він не чув, як і нецензурної лайки, проте спілкувались вони на підвищених тонах. Про що йшла мова, він не знає, почув окремі слова «суд», «діти».

Діти в цей час плакали та кричали «папа, папа», дружина його бігала навкруги ОСОБА_2 . Крім того, бачив, як ОСОБА_1 підбігла до ОСОБА_2 та штовхнула його в груди, у якого на руках перебувала дитина, з якою метою йому не відомо. ОСОБА_2 при цьому зробив кілька кроків назад. Все це відбувалось від нього біля 20 метрів. Бачив, як ОСОБА_1 , після поштовху, тягла силою дітей за капюшони, діти при цьому плакали та звали батьки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника Усатенка В.Ю., Душинського А.В. та його захисників Платонову М.А. та Кушнірьова О.М., свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дослідивши письмові матеріали справи та відеозаписи з СД-диску, доданого до матеріалів справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Розгляд справи проводиться за принципом диспозитивності. Зміст наданого до суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 238937 від 09.01.2024 року зводиться до того, що 30.12.2023 року близько 18-00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , біля під`їзду № 1, вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхала його та ображала, внаслідок чого могла бути завдана шкода його фізичному та психологічному здоров`ю. Подія сталась в присутності малолітніх дітей ОСОБА_3 , 2018 року народження та ОСОБА_4 , 2017 року народження.

На підтвердження фактів зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення до суду надано:

- рапорт про прийняття заяви по лінії «102»;

- письмову заяву потерпілого ОСОБА_2 від 30.12.2023 року, якою просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за фактом вчинення домашнього психологічного та фізичного насилля відносно нього та його малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Також просив у зв`язку з існуванням безпосередньої загрози життю і здоров`ю його дітей організувати винесення термінового забороненого припису стосовно його дружини ОСОБА_1 , що не дасть змогу продовжувати вчиняти домашнє насильство відносно нього та його дітей;

- письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 від 05.01.2024 року, який підтвердив обставини означені в протоколі про адміністративне правопорушення;

- письмові пояснення самої ОСОБА_1 від 09.01.2024 року, які відповідають поясненням наданим в судовому засіданні під час розгляду справи;

- довідку «ІПНП», відповідно до якої ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство) протягом останнього року не притягувався;

- письмові заперечення адвоката ОСОБА_1 - Усатенка В.Ю., який вказав на відсутність підстав для притягнення його клієнтки до адміністративної відповідальності;

- письмові пояснення ОСОБА_5 , який надав пояснення аналогічні озвученим під час розгляду справи;

- талон-повідомлення єдиного обліку № 33729 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, відповідно до якого 20.08.2023 о 00:18 надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що звернувся таксист, який повідомив, що до нього звернулася дівчина, яка повідомила, що відносно неї вчиняється домашнє насильство. Прибувши на місце виклику звернулась ОСОБА_1 про те, що чоловік ОСОБА_2 за місцем проживання намагався душити заявницю. Було проведено оцінку ризиків домашнього насильства відносно заявниці та рівень загрози низький, заявницю доставлено до Обласної клінічної лікарні, щоб її оглянули лікарі;

- письмову заяву ОСОБА_1 , яка звернулась до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 за вчинення психологічного і економічного насильства щодо неї та їхнього сина ОСОБА_3 ;

- талон-повідомлення єдиного обліку № 690 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, відповідно до якого 05.01.2024 року до ЧЧ Кропивницького РУП надійшла заява від ОСОБА_1 про те, щоб притягнути до відповідальності чоловіка ОСОБА_2 , який систематично вчиняє домашнє насильство відносно неї та дітей, погрожує фізичною розправою, вчиняє психологічне насильство, виганяє з квартири з дітьми та обмежує у користуванні особистими речами;

- витяг із сайту «Судова влада України», відповідно до якого в Кіровському районному суді м. Кіровограда перебувають справи: № 2/404/2407/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу; № 2-а/404/133/23 за позовом ОСОБА_10 до Департаменту патрульної поліції НПУ, ОСОБА_11 про скасування постанови; № 3/404/85/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; № 2-н/404/1753/23 за заявою ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

До матеріалів справи долучено також СД-диск, з якого встановлено, що на ньому міститься чотири відео-файли.

З дослідженого першого та другого відеозапису, які зафіксовані на камерах відео спостереження будинку, проте з різного ракурсу, та які є аналогічними за своїм змістом, однак відсутній звукозапис та фрагмент, на якому сторони акцентували увагу, що це був поштовх вбачається, що після того, як батько дитини взяв її на руки, мати намагалась її у нього відібрати, із-за чого відбулося фактичне перетягування цієї дитини. Після цього вбачається, що мати дитину відпустила, та батько зробив крок чи два назад, який сторона потерпілого тлумачила, як поштовх, а інша сторона вказала, що не можливо розцінювати це як поштовх, оскільки відбулася боротьба за дитину.

На третьому та четвертому відеозаписах зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції 09.01.2024 року.

Таким чином, дослідивши подані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд зазначає, що домашнє насильство характеризується такими ознаками як: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід зазначити, що конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак домашнього насильства. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплених агресією і бажанням завдати шкоди.

У даному конкретному випадку під час розгляду справи встановлено лише факт напружених відносин між подружжям ОСОБА_12 , За обставин, досліджених в судовому засіданні, виходячи із пояснень учасників провадження, судом встановлено, що 30.12.2023 року мав місце конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак, даний конфлікт не містив ознак домашнього насильства по відношенню до потерпілого ОСОБА_2 у розумінні норм Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Виходячи із досліджених в судовому засіданні відеозаписів з місця події, де ОСОБА_2 взяв на руки дитину, ОСОБА_1 намагалась її відібрати, із-за чого відбулась штовханина, можливо і відбувся неоднозначно якийсь поштовх, проте його як навмисну дію після досліджених доказів його тлумачити не можливо. З двох переглянутих камер відеосперереження, які зафіксували конфлікт, який відбувся у родині ОСОБА_9 встановити, що однозначно це був поштовх неможливо, ОСОБА_2 в результаті намагань дружини відібрати в нього дитину дійсно відійшов на кілька кроків назад. Чи відбулося це в результаті поштовху, або в результаті інерції від перетягування дитини, однозначно тлумачити не можливо. При цьому, навіть за наявності поштовху, вказане відео, в результаті вищенаведених дій, тлумачити його, як дії, які мають ознаки ст. 173-2 КУпАП не можливо.

З пояснень ОСОБА_2 та пояснень самої ОСОБА_1 , судом встановлено, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на заподіяння шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілого, тобто судом не встановлено умислу на вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_1 по відношенню до її чоловіка ОСОБА_2 .

При цьому, суд, окрім викладених вище мотивів, виходив ще й з того, що на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно-наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали.

Однак, під час розгляду справи не встановлено, що мала місце нецензурна лайка на адресу потерпілого ОСОБА_2 з боку ОСОБА_2 , оскільки належних, допустимих та достатніх доказів, на підтвердження цих обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали провадження не містять. Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які були допитані в судовому засіданні, вказали, що вони з боку ОСОБА_1 нецензурної лайки не чули.

Сама по собі розмова між учасниками конфлікту, зокрема безпосередньо між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на підвищених тонах, без нецензурної лайки з боку ОСОБА_1 , та штовханина, що мала місце між ними, автоматично не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, дослідивши подані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, згідно правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (справа №545/744/19), факт сварок і непорозумінь між подружжями на побутовому рівні свідчить про наявність конфлікту між подружжям та не підтверджує факт вчинення особою домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Окремою підставою для відмови у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є порушення строків складання протоколу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, складання даного протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАВ №238937 від 09.01.2024 року, відбулось через значний проміжок часу з моменту виявлення особи, яка його вчинила, а тому слід вважати дії уповноважених посадових осіб непослідовними, оскільки належним було б складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення не пізніше двадцяти чотирьох годин після його виявлення та закріплення відповідних доказів про його вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Отже, зазначені дії посадової особи уповноваженої на складання протоколу не відповідають такій складовій принципу правової визначеності як передбачуваність застосування правових норм. Дотримання даного принципу є необхідним для того, щоб виключити будь-які ризики свавілля, наприклад, як в даному випадку, старшим інспектором СПДН Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області безпідставно не було складено протокол відразу після виявлення адміністративного правопорушення. Чинним законодавством не передбачено будь-яких випадків зволікання у часі оформлення протоколу у подібних справах, у зв`язку із чим складання протоколу через значний проміжок часу від дати виявлення правопорушення є недопустимим та не відповідає принципу законності.

Таким чином, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За викладених обставин, вважаю вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 9, 173-2, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КуПАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Галаган