Постанова

Іменем України

01 березня 2024 року

селище Краснопілля

справа № 578/1811/23

провадження № 3/578/79/24

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР Алевтини Іванівни розглянув у приміщенні суду в селищі Краснопілля Сумського району Сумської області справу про адміністративне правопорушення за частиною першоюстатті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

особа, щодо якої розглядається справа:

ОСОБА_1 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , смт Краснопілля Краснопільського району Сумської області; громадянство:України; за протоколом не працює; місце проживання: АДРЕСА_1 ,

учасники судового провадження:

ОСОБА_2 у статусі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

адвокат ДЕМ`ЯНЕНКО Н. П.

та установив:

У грудні 2023 року з Відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області в провадження Краснопільського районного суду Сумської області надійшов адміністративний матеріал стосовно гр. ОСОБА_3 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі по тексту також «КУпАП»/.

До адміністративного матеріалу долучені наступні документи:

- Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 166796 від 13.12.2023 на ОСОБА_3 за частиною 1 статті 130 КУпАП;

- Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 289506 від 13.12.2023 за частиною 2 статті 122 КУпАП стосовно гр. ОСОБА_3 в копії ;

- Розписка про отримання фізичною особою транспортний засіб яким керував ОСОБА_3 у зв`язку з відстороненням його від керування працівниками поліції;

- фотокопії Свідоцтва про реєстрацію ТЗВАЗ 2109 та Посвідченя водія на ОСОБА_3 категорії А В C;

- Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та Декларація про відповідність Газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 вимогам Технічного законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в копії;

- два диски DVD-R з відеозаписом з порт. відео 11139948/6.

На засіданні суду ОСОБА_3 підтвердив, він на місці зупинки транспортного засобу відмовився від огляду на стан сп`яніння, але не відмовлявся їхати до медичного закладу на освідування. Поліцейський називав ознаку «почервоніння обличчя», на що він пояснив, що працює у приміщенні, а при виході на холод у нього так реагує організм. Акт огляду та Направлення на місці зупинки йому не вручали, тому послідуючі дії поліцейського уважає незаконними. Він разом з адвокатом ознайомився з матеріалами відеозапису і звернув увагу суду на ту обставину, що, записаний діалог між поліцейськими про те, що треба Драгер передлжить між ними у тепле місце. Останнім часом поліцейські часто його зупиняють і нього склалось враження, що його перееслідують з метою задокументувати будь - яке порушення Правил дорожнього руху. Просив провадження закрити.

В суді інтереси ОСОБА_3 представляла адвокат Дем`яненко Н. П., через загальну канцелярію суду направила письмове заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, за змістом якого зазначає, що ОСОБА_3 не погоджується з протоколом, оскільки при його складанні не дотримана процедура його огляду на стан алкогольного сп`яніння. Сторона захисту посилається на такі аргументи:

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічниї засобів стосовно ОСОБА_3 та Направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_3 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський не виписував і не вручав останньому. Даний факт зафіксовано на відео. Разом з цим, на відео зафіксовано, що ОСОБА_3 повністю орієнтований у часі, місці, логічно відповідає на запитання поліцейського, не пригнічений, ні в стані депресії, ні в стані ейфорії. Ознака « запах алкоголю з порожнини рота» поліцеським ОСОБА_3 не озвучувалась перед вимогою пройти огляд на місці. Ознака «почервоніння обличчя» у Переліку відсутня (мається ознака «різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя»). Тобто, службова особа фактично не проводила огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Докази, які б вказували, що на законну вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_3 відмовився, матеріали справи не містять. Навпаки, Лупка не довіряв ні поліцейському, ні прибору для освідування на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. З відеозапису слідує, що водій погодився їхати до лікарні на освідуванняя, але поліцейський почав відмовляти його їхати до медзакладу та пропонував наполегливо пройти освідуванн на місці. Говорив, що якщо він тверезий і допустима норма 0.20 проміле, ппроййде на місці і все. Інший поліцейський продовжив розмову, що в медзакладі треба здавати зразки біологічні, якщо вчора вживали, то там покаже набагато більше, тобто також відмовлв. Потім поліцейський сказав, що автоматично складаємо протокол. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, тобто перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямм статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Поліцейським порушена процедури огляду ОСОБА_3 на стан сп`яніння, а тому в силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Просила провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Обставини справи встановлені судом

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 166796 від 13.12.2023, по суті правопорушення зазначено наступне:

Водій ОСОБА_3 13 грудня 2023 року о 10:29 год. в смт Краснопілля за вулицею Слов`янська керував транспортним засобом ВАЗ 2109 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( почервоніле обличчя, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки відмовився, від проходження огляду в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, що зафіксовано на порт. від. №11139948/6, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_4 поліцейським уповноваженого підрозділу поліції кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП.

Національне законодавство (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), мотиви суду

Згідно з частиною другою статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини » усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерела права.

Згідно з частиною 1 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог стст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII, поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР).

Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.10 розділу 1 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно пункту 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У цій справі ОСОБА_3 притягується до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Питання, пов`язані із проведенням огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції регламентовані у статті 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103).

Згідно з частиною 2 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ч. 6 розділу І Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Аналіз наведеного положення Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан сп`яніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 цієї Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обов`язковість проведення огляду на стан сп`яніння лише у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до ч. 7 розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку № 1103).

Аналогічне положення також визначено п.п. 1 та 6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.

Згідно до п. 8 Інструкції № 1452/735, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим.

Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння оформлена відповідним направленням, та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути чіткою, зрозумілою, такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, та яка не залежить від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб.

Як встановлено суддею в ході розгляду цієї справи, ОСОБА_3 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які у нього виявили таку ознаку алкогольного сп`яніння як: запах алкоголю з порожнини рота. Ця ознака за своїм змістом відповідає тій, яка наведена в Інструкції № 1452/735. Разом з цим, з матеріалів відеозапису слідує, що поліцейським називалась ознака «характерний запах з порожнини рота». Така ознака у Інструкції № 1452/735 відсутня. Така ознака як: почервоніння обличчя у Інструкції № 1452/735 відсутня також.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейський не оформив.

Таким чином, вимога поліцейського щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не була законною.

Поліцейським також не складено за встановленою п. 8 Інструкції № 1452/735 формою направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров`я.

Матеріал відеозапису висновків суду не спростовує.

Таким чином, через неповноту вчинення поліцейським уповноваженого відділення поліції процесуальних дій суд позбавлений можливості перевірити обставини викладені в протоколі, а також твердження сторони захисту, і встановити істину у справі.

Вищевикладене свідчить про те, що поліцейським уповноваженого відділення поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_3 склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі, і таких не було здобуто в ході судового розгляду. Тобто, всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення частина перша статті 130 КУпАП, тому провадження в справі щодо нього підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір стягненню не підлягає.

Тимчасово вилучені документи:Посвідчення водія НОМЕР_2 від 01.09.2017 підлягає поверненню заінтересованій особі.

Керуючись статтями 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 166796 від 13.12.2023 стосовно ОСОБА_5 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі пункту 1 статті 247 цього Кодексу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Тимчасово вилучені документи:Посвідчення водія НОМЕР_2 від 01.09.2017 підлягає поверненню заінтересованій особі ОСОБА_6 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя (копія) А. І. КОСАР

Згідно з оригіналом

Суддя А. І. КОСАР

01.03.2024