Справа № 711/3405/24
Номер провадження 3/711/1244/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участю: секретаря Тищенко А.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ААД № 703392, протокол серії ААД № 703393, протокол серії ААД № 703394), про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , місце роботи не вказав, ІПН в матеріалах справи відсутній,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААД № 703393 від 25.04.2024 ОСОБА_1 , 25.04.2020 о 20 год. 40 хв. керуючи автомобілем «VOLVO S60» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Г.Дніпра, 29 в м. Черкаси, порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 10.9 Правил дорожнього руху України, рухаючись заднім ходом був не уважним та не переконавшись у безпечності маневру, а саме, що не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху здійснив наїзд на припаркований автомобіль «KIA PICANTO» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу серії ААД № 703392 від 25.04.2024 ОСОБА_1 , 25.04.2024 о 20 год. 40 хв. керуючи автомобілем «VOLVO S60» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Г.Дніпра, 29 в м. Черкаси, порушуючи вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на автомобіль «KIA PICANTO» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що стояв припаркований біля під`їзду № 1, після чого місце пригоди залишив, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу серії ААД № 703394 від 25.04.2024 ОСОБА_1 , 25.04.2024 о 20 год. 40 хв. керував автомобілем «VOLVO S60» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Г.Дніпра, 29 в м. Черкаси, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під запис на нагрудні камери поліцейських 472490, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 25.04.2024 після конференції він визвався розвезти людей, які були з інших міст, кого на вокзал, кого додому. Останньою підвозив ОСОБА_2 Запаркувалися за 50 м від її під`їзду, пішли випити чаю, потім вона вийшла його проводжати, повернулася у під`їзд додому, а він пішов до машини, і тут до нього підійшли люди і сказали, що він вдарив їх автомобіль, тому що інших автомобілів там не було, значить це він зробив. Але ж він не рухався і казав про це і потерпілим і поліції. Викликали поліцію, склали матеріали, він повідомив, що не скоював ДТП. Підтвердити, що це не він скоїв ДТП може свідок ОСОБА_2 . Чому склали матеріали ще за ст. 122-4 КУпАП він не знає, думає, що оскільки його автомобіль був припаркований за 50 м до автомобіля потерпілих, тому вирішили, що це він покинув місце ДТП. Алкоголю він не вживав, був дуже стомлений.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що автомобіль, який пошкодили належить йому та його дружині, але керує ним дружина. Паркувалася дружина на майданчику. 25.04.2024 він від дочки дізнався, що їх автомобіль ушкоджений, вийшов і побачив, що є подряпина, а навпроти стоїть людина біля машини, подумав, що це учасник ДТП. Але стверджувати, що до пригоди причетний ОСОБА_1 він не може, бо не був очевидцем ДТП.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що після конференції ОСОБА_1 завіз її додому, вони піднялися до неї, попили чай і він пішов. Коли провела його внизу, потім вийшла на балкон і побачила, що його машина припаркована на тому самому місці, як і приїхали. Побачила, що він стояв біля авто і з кимось спілкувався. Не пам`ятає скільки було людей. ДТП ніякого не було, заїхали на стоянку, піднялися в квартиру. Алкоголю не вживали, бо дуже втомилися, день тяжкий був, не до того було.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що 25.04.2024 вже відпочивала, майже спала, донька перебувала на балконі, квартира на 1 поверсі. Вона почула, що сильно гавкає собака, дочка зайшла до кімнати і повідомила, що вдарили її машину. Паркувала її вона особисто. Це вже не перший випадок, коли поцарапали автомобіль. Перший вийшов чоловік, а потім вона. Біля під`їзду стояли спілкувалися її донька та чоловік з ОСОБА_1 . Вона вийшла, подивилася на своє авто, побачила пошкоджений бампер. На той момент їй здалося, що це катастрофа. Зрозумілі, що розмова не складається, спілкувалася донька. Викликала поліцію, вони приїхали, склали протокол. Про що спілкувалися чоловік і донька з поліцією її не цікавило. Хто вдарив її автомобіль вона не знає, не бачила цього, тобто не була свідком події. Вона не стверджує, що саме ОСОБА_1 скоїв ДТП. ЇЇ більше бентежили пошкодження на автомобілі. Автомобіль ОСОБА_1 не дивилася, навіть не звернула увагу де він знаходився.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що 25.04.2024 вона приїхала додому, батьки вже спали. Почула глухий звук, перебуваючи на балконі, та побачила, як чорна машина рухаючись заднім ходом поцарапала їх автомобіль. Повідомила батьків, вийшли надвір, з іншого боку двору стояла чорна машина і біля неї чоловік. Коли вийшла надвір на паркові стояла лише одна чорна машина, тому вона і подумала, що це саме цей автомобіль. Чоловік одразу почав заперечувати, що він вдарив їх авто. Батьки викликали поліцію. З тої емоційної розмови з ОСОБА_6 вона вирішила, що він може бути в стані алкогольного сп`яніння. Вона була в квартирі, шукала таблетки мамі, бо їй було зле і вийшла надвір коли вже прихала поліція. Вона не може точно стверджувати, що це саме ОСОБА_1 вдарив їх автомобіль. Просто у дворі була лише його машина чорного кольору і він стояв біля автомобіля, курив, тому вони і підійшли саме до нього.

Представник ОСОБА_1 адвокат Березенко Є.А. пояснив, що факт адміністративного правопорушення за участі ОСОБА_1 відбувся о 20.40 год. 25.04.2024, однак відмова від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , працівниками поліції засвідчена лише о 23.40, саме після приїзду поліції на місце ДТП за адресою АДРЕСА_2 . Вказані обставини підтверджують те, що безпосередньо працівниками поліції не було виявлено та засвідчено факту керування ОСОБА_1 власним автомобілем «Вольво». Дані обставини поліцією були встановлені з показів свідків. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підтвердили факту керування ОСОБА_1 власним автомобілем, водночас зазначили те, що чітко не бачили того, що саме ОСОБА_1 було допущено зіткнення з автомобілем ОСОБА_4 . Так як була темна пора доби свідок ОСОБА_3 та ОСОБА_5 лиш припустили те, що описана ДТП була вчинена саме ОСОБА_1 , адже окрім нього на автопарковці поблизу будинку АДРЕСА_2 більше нікого не було і він стояв поряд зі своїм автомобілем, при цьому жоден з свідків не підтвердив факту керування автомобілем ОСОБА_1 . Зважаючи на вказане, беззаперечних доказів керування власним ТЗ ОСОБА_1 та саме ним вчинення ДТП матеріали справи не містять, а відтак вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП повністю виключається, просить провадження по справі закрити.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Березенка Є.А., потерпілу ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно вимог ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Крім того, ст. 53 вказаного Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння затверджений спільним Наказом МВС України та МОЗ України N 1452/735 від 09.11.2015 року "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції", зареєстрованого в Мін`юсті України за N 1413/27858 від 11.11.2015 року.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, підставою для притягнення до відповідальності за ст.124 КпАП України є не будь-яке порушення правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.

Пунктом 2.3 «б» ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

З рапорту поліцейського ОСОБА_7 встановлено, що 25.04.2024 під час виконання службових обов`язків вони отримали виклик «ДТП без травмованих» за адресою м. Черкаси, вул. Г.Дніпра, 29. Прибувши на місце ДТП, на підставі письмових та усних пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , враховуючи характер пошкодження автомобілів встановлено наступне: водій автомобіля «Вольво» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою м. Черкаси, вул. Г.Дніпра, 29 о 20.40 біля під`їзду № 1 здійснив наїзд заднім ходом на автомобіль «Кіа» д.н.з НОМЕР_2 , припаркований біля під`їзду, після чого продовжив рух до будинку № 31, який знаходиться поряд, що підтверджується словами свідків. ОСОБА_5 побачивши дану ситуацію підійшла до водія, від якого пахло алкоголем та повідомила про вчинення ним ДТП після чого здійснила виклик на лінію 102. Винуватець ДТП водій ОСОБА_1 свою провину не визнавав та при спілкуванні з ним у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Враховуючи наявні докази на водія ОСОБА_1 складено протоколи за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ. Подія фіксувалась на нагрудні камери поліцейських 472490, 472491.

На підтвердження зазначених обставин органом поліції надано відеозапис з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Але з відеозапису вбачається, що на ньому зафіксовано іншу подію, яка сталася 25.04.2024 о 08.45 год. за інших обставин і з іншими учасниками. Тобто поліцейськими надано доказ, який не має відношення до подій, які відбувались 25.04.2024 о 20.40 год. на автостоянці біля будинку № 29 по вул. Г.Дніпра в м. Черкаси.

Крім того, з показів свідків та потерпілої вбачається, що вони не бачили самого наїзду на автомобіль «КІА», лише припустили, що це може бути ОСОБА_1 , претензій до нього вони не мають.

Так, вивчивши надані суду докази та відеозапис, який наданий працівниками поліції, суд вважає, що доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП не надано.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 , підтримані ним в судовому засіданні, що він не причтений до вчинення ДТП, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та залишив місце ДТП, підтверджені показаннями свідків, наданими ними в судовому засіданні та відеозаписом.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні 2.3 «б», 10.9, 2.10 «а», 2.5 Правил дорожнього руху не доведена належними і допустимими доказами, і в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т. О. Комплєктова