Провадження № 3/127/3261/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Дернова В.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, головного бухгалтера ТОВ «КОЛОРИТ АГРО», м. Вінниця, вул. Шевченка, буд. 7, кв. 185, за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2024 року головним держаним інспектором ГУ ДПС у Вінницькій області Малярською І.М. було складено протокол № 404/02-32-23-00 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1631 КУпАП, відносно головного бухгалтера ТОВ «КОЛОРИТ АГРО» ОСОБА_1 , згідно якого при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства, з питань оподаткування доходів, отриманих нерезидентом AGROPROSPERIS 1 LIMITED із джерелом їх походження з України, було виявлено заниження податку з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України, про що складено Акт документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства, з питань оподаткування доходів, отриманих нерезидентом із джерелом їх походження з України, № 12524/02-32-23-00-09/34700975 від 27 березня 2024 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак її захисником адвокатом Захарченком О.В. було подано до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1631 КУпАП, оскільки складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1631 КУпАП, на підставі самого лише акту документальної позапланової виїзної перевірки є передчасним, адже за результатами податкової перевірки складається акт, на підставі якого контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, в якому визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податку має право оскаржити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

За змістом ч. 1 ст. 1631 КУпАП адміністративна відповідальність настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків; податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Пунктом 58.1. статті 58 ПК України визначено, що у випадку, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

При цьому, ст. 55-56 ПК України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.

Так, під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган; обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом (п. 56.4 ст. 56 ПК України); процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору; при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п. 56.18 ст. 56 ПК України).

Із аналізу вказаних норм вбачається, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, який містить висновки про встановлення факту завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V ПК України, контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити.

Однак, у справі відсутні відомості про винесення контролюючим органом повідомлення-рішення на підставі Акту документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства, з питань оподаткування доходів, отриманих нерезидентом із джерелом їх походження з України, № 12524/02-32-23-00-09/34700975 від 27 березня 2024 року.

Відтак, не прийняття податкового повідомлення-рішення із визначеною контролюючим органом сумою бюджетного відшкодування, позбавляє платника податків права на оскарження такого рішення контролюючого органу, а за відсутності відомостей про узгоджену суму відшкодування немає підстав для притягнення платника податків до відповідальності за порушення порядку ведення податкового обліку.

Отже, складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1631 КУпАП, на підставі самого лише акту документальної позапланової виїзної перевірки є передчасним.

З огляду на викладене, не доведено наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1631 КУпАП, у діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 1631, 221, 247, 283-284 КУпАП, ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: