20.02.2024 227/465/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Притуляк С.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від військового коменданта тимчасової військової комендатури м. Добропілля підполковника ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, заступника командира роти військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшли матеріали адміністративної справи для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-14 КУпАП старшого лейтенанта ОСОБА_2 .

З протоколу № ДНК-2/730 про військове адміністративне правопорушення від 03.02.2024 року вбачається, що 29.01.2024 року в місці тимчасового розташування підрозділу (базовий табір), під час дії особливого періоду, що настав з моменту введення воєнного стану в Україні, будучи військовою службовою особою, перебуваючи на посаді заступника командиру роти матеріального забезпечення з озброєння БМТЗ військової частини НОМЕР_1 , маючи владні повноваження стосовно підлеглих військовослужбовців вказаного підрозділу, під час виконання своїх владних функцій вийшов за межі цих повноважень, направив, без оформлення рапорту, наказу, посвідчення про відрядження для безперешкодного проїзду з тимчасового місця дислокації військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 в м. Харків на 1 день за посвідченням водія. Вказані дії старшого лейтенанта ОСОБА_2 створили передумову для незаконного притягнення солдата ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за самовільне залишення місця несення служби та призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді порушення прав військовослужбовця. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини не визнав, проти обставин викладених в протоколі про військове адміністративне правопорушення заперечував, пояснив, що є заступником командира роти матеріального забезпечення з озброєння БМТЗ військової частини НОМЕР_1 . Йому надійшло розпорядження командира доставити до місця тимчасової дислокації військової частини в м.Білецьке автомобілі з м.Новомосковськ. На виконання вказаного розпорядження ОСОБА_2 направив за автомобілями солдата ОСОБА_3 , який склав відповідний рапорт. Солдат ОСОБА_3 мав повернутися до місця тимчасової дислокації військової частини в м.Білецьке того ж дня, до вечора, однак ОСОБА_2 було повідомлено про затримання солдата ОСОБА_3 на блокпосту.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено,що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Положеннями статей 251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи у їх сукупності, керуючись законом, правосвідомістю.

Зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Судовий розгляд повинен провадитися в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 172-14 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинене в умовах особливого періоду.

Перевищення службових повноважень - це дії службової особи, яка не має владних функцій і виходить під час виконання своїх адміністративно-господарських функцій за межі своїх повноважень, або дії службової особи, яка має владні повноваження, але у конкретному випадку перевищує не їх, а інші свої повноваження, або перевищує свої владні повноваження стосовно осіб, які не входять до числа підлеглих.

Перевищення влади або службових повноважень утворює склад даного правопорушення лише у випадку вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав і повноважень. Явний вихід службової особи за межі наданих їй повноважень слід розуміти як відкритий, очевидний, ясний для всіх, у т.ч. для винного, безсумнівний, відвертий. Для того, щоб визначити, чи мало місце перевищення службовою особою влади або службових повноважень, необхідно з`ясувати компетенцію цієї службової особи і порівняти її із вчиненими діями.

Повноваження, за межі яких виходить службова особа при їх перевищенні, повинні бути передбачені відповідним нормативно-правовим актом: законом, декретом, указом, постановою, статутом, положенням, інструкцією, правилами тощо.

При цьому норма ст. 172-14 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Таким чином, зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції ст. 172-14 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено та до протоколу не додано відповідних доказів того, якими саме владними повноваженнями був наділений ОСОБА_2 , перевищення яких інкримінується йому в провину, та яким нормативно-правовим актом (закон, декрет, указ, постанова, статут, положення, інструкція, правила тощо), визначені вказані повноваження.

В матеріалах справи містить рапорт заступника командира роти ВСП ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого у солдата ОСОБА_3 не було надано відповідних документів для безперешкодного проїзду з в/ч НОМЕР_1 .

Разом із рапортом прикладаються письмові пояснення солдата ОСОБА_3 , відповідно до яких його було направлено до м. Харків на 1 день за транспортним засобом, однак дозвільних документів для безперешкодного проїзду йому не надавалось, а особу, яка повинна ці дозвільні документи видавати не було зазначено.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на будь які відповідні нормативно-правові акти, які регулюють оформлення направлення підлеглого до іншого населеного пункту, зокрема оформлення чого саме було порушено ОСОБА_2 .

Крім того, в протоколі зазначено, що дії старшого лейтенанта ОСОБА_2 створили передумову для незаконного притягнення солдата ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за самовільне залишення місця несення служби та призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді порушення прав військовослужбовця, однак жодних доказів та належних обґрунтувань таких тверджень не наведено.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази та сам протокол, суд дійшов висновку, що по даній справі не підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 р. у справі за №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

В рішенні «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд зазначає, що вказані та досліджені судом докази у своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-14 ч. 2 КУпАП.

Відповідно п. 1ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення. В даному випадку суд приходить до висновку, що в діях особи відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 255, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Добропільського міськрайонного суду

Донецької області С.А. Притуляк