Гайворонський районний суд Кіровоградської області
__________________________________________________________________
Справа №: 385/16/24 3/385/104/24
П О С Т А Н О В А

30.01.2024 рокум. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Панасюк І.В., з участю захисника адвоката Поліщука П.П., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався, паспортні дані не відомі,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

30 грудня 2023 року поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградській області Волощуком Б.Л. складено протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 про те, що 30.12.2023 о 22 год. 20 хв. на вул. Гагаріна в с. Солгутове, Голованівського району, Кіровоградської області, ОСОБА_1 керував автомобілем SKODA SUPERB н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів. Від проходження тесту на ступінь алкогольного сп`яніння на місці зупинки приладом Драгер та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Захисник адвокат Поліщук П.П. в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав надані суду письмові пояснення, вважає, що справа підлягає закриттю, оскільки поліцейськими при складанні адміністративних матеріалів було грубо порушено встановлений порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

Вислухавши пояснення захисника адвоката Поліщука П.П., вивчивши матеріали справи, переглянувши додані до протоколу відеозаписи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 не має складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст.9 КУпАП правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП на день вчинення правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція).

Частинами 3-5 статті 266 КУпАП встановлено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Фактичні обставини справи поза розумним сумнівом свідчать про порушення працівником поліції порядку огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння.

З оглянутого в судовому засіданні наданого працівниками поліції відеозапису, встановлено, що 30.12.2023 о 22 год. 20 хв. на вул. Гагаріна в с. Солгутове, Голованівського району, Кіровоградської області, ОСОБА_1 керував автомобілем SKODA SUPERB н/з НОМЕР_1 . Його зупинили працівники поліції. Працівники поліції запідозрили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти йому освідування за допомогою алкотестера Драгер на місці зупинки чи в лікарні. Спочатку він відмовився. Згодом, після первісної відмови від проходження огляду на стан сп`яніння він змінив свою думку та повідомив працівнику поліції про те, що він бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та згоден проїхати до медичного закладу, але працівник поліції йому відмовив. На ОСОБА_1 склали протокол в якому зазначено, що останній від проходження тесту на ступінь алкогольного сп`яніння на місці зупинки приладом Драгер та у медичному закладі відмовився

Суддя погоджується з доводами захисника про те, що працівником поліції не зазначено будь-яких підстав неприйняття згоди ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Чинне законодавство не встановлює якогось конкретного терміну, який би надавався особі для прийняття рішення про згоду на проходження огляду або на відмову від цього.

На переконання суду, свою усвідомлену згоду на проходження огляду особа може надати працівнику поліції протягом усього часу з моменту пропозиції пройти такий огляд і до моменту завершення складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зміна особою свого рішення може відбуватись, наприклад, внаслідок консультування з адвокатом чи з іншими особами, якими дано водію пораду пройти таке освідування, або через отримання інформації про те, яке саме стягнення передбачено за вказане правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

ЄСПЛ, вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Судом розглядається питання про наявність чи відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення виключно у межах дій, бездіяльності та обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, визначаючи наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення в межах цієї справи, суд має вирішити чи доведено належними та допустимими доказами те, що ОСОБА_1 свідомо, без поважних причин відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На переконання суду, дії ОСОБА_1 , який хоча первісно і відмовився від проходження огляду у медичному закладі, однак, через нетривалий період часу та до завершення складання протоколу про адміністративне правопорушення погодився пройти такий огляд та зазначив про це працівникам поліції, не можна розцінювати як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, адже ОСОБА_1 чітко висловив свою згоду прямувати до медичного закладу для проведення огляду, натомість працівник поліції не вказав будь-яких поважних причин, чому ОСОБА_1 не може пройти такий огляд.

Також матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є обов`язком поліцейського згідно зі ст. 266 КУпАП, з чого можна зробити висновок, що водій або не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або поліцейським недотримані вимоги ст. 266 КУпАП.

Враховуючи викладене та те, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження відносно ОСОБА_1 на підставі вказаного протоколу слід закрити.

Керуючись ст.ст. 247, 276 280 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Суддя :Ігор ПАНАСЮК

Дата документа 30.01.2024