ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/2029/23Головуючий у 1-й інстанції Тхорик І.І.
Провадження № 33/817/124/24 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Рекуша О.Р. на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.

Згідно з постановою суду, 26 жовтня 2023 року о 01 год. 54 хв. в м. Бучач по вул. Галицька, 140 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», результат позитивний 1,73 проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляції адвокат Рекуш О.Р. просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Мотивує скаргу тим, що зупинка поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 здійснена без належних та те підстав, всупереч положень ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", тому вважає всі подальші дії поліцейських за наслідками такої зупинки, в тому числі і складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , недопустимими.

Посилається на те, що працівники поліції не з`ясували у ОСОБА_1 чи погоджується він із результатом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а одразу ж направили його для проведення такого огляду у заклад охорони здоров"я, від якого він відмовився, чим порушили визначену ст.266 КУпАП процедуру огляду водія на стан алкогольного сп"яніння та невірно зазначили у протоколі про адміністративне правопорушення пункт ПДР України, порушення якого допустив водій, оскільки тільки у випадку якщо б водій погоджувався з результатами огляду, проведеного поліцейськими, у його діях мало б місце порушення вимог п.2.9 а ПДР України, а у заклад охорони здоров"я його слід було б направляти лише у випадку незгоди з результатом огляду, проведеного на місці зупинки автомобіля, відмова ж водія від проходження такого огляду в закладі охорони здоров"я є порушенням вимог п.2.5 ПДР України, про що в протоколі не йдеться.

Вказує на те, що на відеозаписі з нагрудної камери поліцейських не відображено повідомлення працівником поліції під час спілкування з ОСОБА_1 наявних у нього ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п. 3 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735, які слугували б підставою для того, щоб зробити висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Вважає що усі відеофайли надані суду в копіях файлів фіксації події правопорушення не підписані електронним підписом відповідного суб`єкта владних повноважень, тому не можуть врахуватись в якості допустимих та достатніх електронних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 .

В доповненнях до апеляційної скарги представник ОСОБА_1 зазначає про те, що номер спеціального технічного приладу за допомогою якого проводився огляд водія на стан алкогольного сп"яніння відрізняється у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду, роздруківці з спеціального технічного приладу, а тому викликає сумнів достовірність результату проведеного огляду, які повинні тлумачитись на користь особи.

Посилається на те, що працівники поліції некоректно роз"яснили водію порядок проходження огляду на визначення стану алкогольного сп"яніння, повідомивши що він може відмовитись від проходження огляду, пройти огляд на місці зупинки, проїхати в лікарню або відмовитись також, чим порушили його право на захист оскільки він не розумів чи має право відмовитись від проходження огляду чи ні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , який підтримав апеляцію з доповненнями та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі керування транспортним засобом особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції чи за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій на вимогу працівника міліції повинен пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9 а ПДР України суд обгрунтував даними, які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 050914 від 26 жовтня 2023 року, 26 жовтня 2023 року о 01 год. 54 хв. в м. Бучач по вул. Галицька, 140 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», результат позитивний 1,73 проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України;

- роздруківкці результатів тестування на алкоголь проведеного 26 жовтня 2023 року о 02 год. 17 хв. за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820» №ARMK-0256, згідно якої вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 1,73 ‰ проміле;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння позитивний - 1,73 ‰ проміле;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 жовтня 2023 року, з якого вбачається те, що ОСОБА_1 було направлено на огляд у КНП "Бучацька міська лікарня" у зв`язку з виявленими працівниками поліції у водія ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора "Alcotest Drager 6820" №ARMK-0256, результат огляду 1,73 ‰. Огляд у медзакладі не проводився, оскільки водій відмовився;

- постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №823113 від 26 жовтня 2023 року, винесеної інспектором СРПП ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Кузівим А.М. за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, згідно з якою 26 жовтня 2023 року о 01 год 57 хв. в м. Бучач по вул. Галицька, 140 ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи неспристебнутим ременем пасивної безпеки, а також не мав при собі посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб;

- відеозаписах на яких зафіксовано рух транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», процес зупинки та перевірки документів і встановлення особи водія. Зокрема, під час розмови працівника поліції з ОСОБА_1 такий повідомив останньому, що він був зупинений, оскільки керував транспортним засобом у комендантську годину. Надалі, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що від нього чутно різкий запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим запропонував останньому пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, роз"яснивши що він може відмовитись від проходження огляду, пройти огляд на місці зупинки, проїхати в лікарню або відмовитись також. Водій, на пропозицію поліцейського, погодився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, результат якого був позитивний 1,73 проміле. Потім поліцейські запитали у водія чи доставляти його в заклад охорони здоров"я для провдення огляду, від чого він відмовився.

Перевіряючи доводи апелянта щодо зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення іншого номера спеціального технічного приладу за допомогою якого проводився огляд водія на стан алкогольного сп"яніння (№ 8322260) ніж у роздруківці (№ ARMK 0256), долученій до вказаного протоколу, вважаю їх обгрунтованими виходячи з того що квитанція, долучена до вказаного протоколу є невід"ємним додатком до нього, а тому викликає сумнів достовірність результату проведеного огляду, що тлумачиться на користь особи.

Твердження представника про те, що працівники поліції не запитали у водія чи погоджується він з результатами проведеного ними огляду за допомогою спеціального технічного приладу підтверджуються відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та акту огляду, у якому відсутня будь-яка відмітка про те чи погодився водій з результатми проведеного огялду чи ні , а також виданим поліцейськими водію направленням для провдення огляду в закладі охорони здоров"я, від якого водій відмовився, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно доВідповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається із відеофайлу 0000000_1_0001.MP4 на 05 хв. 44 сек. (фактичний час 01:45:25), працівник поліції пропонує на місці зупинки продути ОСОБА_1 прилад Alcotest Drager на визначення ступеня сп`яніння, вказуючи, що від водія чути запах алкоголю. На 10 хв. 36 сек. даного відеофайлу (фактичний час 01:50:19) зафіксовано те, як працівник поліції перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки роз`яснює ОСОБА_1 , що він може відмовитись від продуття, пройти огляд на місці, проїхати в лікарню для проходження огляду чи від такого теж відмовитись, а вже після продуття ОСОБА_1 у трубку Драгера (відеофайл 0000000__0003) на 08 хв. 27 сек (фактичний час 02:18:09) працівник поліції запитує водія: "Вас вести у медичний заклад для освідування?" - на що ОСОБА_1 відповідає, "та на що", що розцінено працівниками поліції як відмову від проходження огляду у медичному закладі.

З наведеного вбачається що поліцейські не висунули водію вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння та не запитавши його чи погоджується він з результатом огляду, проведеного ними за допомогою спеціального технічного приладу, направили його для проведення такого огляду в заклад охорони здоров"я, зафіксувавши у протоколі про адміністративне правопорушення одночасно те, що водій керував автомобілем у стані алкогольного сп"яніння, тобто порушення ним вимог вимог п.2.9 а ПДР України, зіславшись серійний номер технічного приладу за допомогою якого проводився огляд, який не відповідає долученій до протоколу роздруківці та про відмову водія від проходження огляду в закладі охорони здоров"я, що є порушенням вимог п.2.5 ПДР України, у який згідно з вимогами ст.266 КУпАП у випадку згоди ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду, вони не повинні були його направляти.

Отже, вважаю що за вказаних обставин, не можна вважати що визначена ст.266 КУпАП процедура огляду водія на стан сп"яніння дотримана, а у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретно вказана фабула адміністративного правопорушення, а тому ОСОБА_1 не знав від чого йому захищатись.

ЄСПЛ у своїх рішеннях прирівнює адміністративні правопорушення за своїм характором до кримінальних (справи "Лучанінова проти України", "Надточій проти України"), тому на них розповсюджуються вимоги кримінального та кримінального процесуального законодавства України.

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" від 20.09.2009р. ЄСПЛ розглянув ситуацію коли національний суд при розгляді справи про адміністративні правопорушенння без участі сторони обвинуваченння, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів сторони обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до адміністративної відповідальності, уточнивши у судовому засіданні фабулу правопорушенння, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце у протоколі про адміністративне праворушенння. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинуваченння та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилось нічого іншого як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушенння ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатись від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатись від обвинувачення, яке підтримується судом.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Виявлені під час складання адмінматеріалів недоліки та сумніви повинні застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст.62 Конституції України усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь, а тому приходжу до висновку про те, що провадження в справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв"язку з недоведеністю наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим постанову суду першої інстанції слід скасувати, а апеляційну скаргу його представника задовольнити. На підставі наведеного, керуючись п.1.ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 січня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- скасувати. Провадження в справі ОСОБА_1 закрити у зв"язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя