ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/633/24 Справа № 175/7839/23 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КпАП України,

встановила:

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп..

Відповідно до змісту постанови 03.10.2023 року о 21 год. 45 хв. в смт. Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського біля буд. 48, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснивши зіткнення з припаркованим транспортним засобом, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та у порушення п.2.10 «е» Правил дорожнього руху України після скоєння дорожньо-транспортної пригоди вживав алкогольні напої. На вимогу працівника поліції в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, а отже скоєне правопорушення підлягає кваліфікації за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає про відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія, яке, відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2023 року, є обов`язковим.

Звертає увагу на факт того, що відеозапис, долучений до матеріалів справи є не цілісним, який має короткий проміжок часу та не відображає суті правопорушення. Крім того, аудіо доріжка на даному відеозаписі є зіпсованою, фактично розмову неможливо розібрати.

Апелянт зазначає, що надані суду матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винні дії ОСОБА_1 ..

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу у повному обсязі викладених у ній обставин і просив про скасування постанови суду та винесення нової постанови, якою закрити справу щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши витребувані із Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської областіматеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КпАП України, вислухавши пояснення самого ОСОБА_1 , проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції не дотримані в повному обсязі.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції щодо обставин викладених у протоколі, відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) та пояснення свідків.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 далі Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (далі Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно із пунктом 8 Порядку (у редакції на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Матеріали справи, всупереч вищевикладеним вимогам, не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яке, відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2023 року, є обов`язковим.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Більше того, з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч.4 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 вбачається, що відеозапис дійсно не містить відомостей про вживання ОСОБА_1 після вчинення ДТП алкогольних напоїв. Більше того, відеозапис є таким, що записаний з порушеннями, оскільки під час перегляду постійно переривається, а зі звукового супровіду не вбачається можливим зрозуміти про що розмовляють працівники поліції з ОСОБА_1 ...

Відповідно до п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100, після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Отже, відеозапис не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.

Більше того, матеріалами справи встановлено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками поліції за ч. 4 ст. 130 КУпАП , диспозиція якої передбачає відповідальність за вживання особи, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю, алкоголю.

Однак, під час судового розгляду у суді апеляційної інстанції встановлено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано невірно за ч. 4 ст. 130 КУпАП , позаяк останній вживав алкоголь до вчинення ДТП, тобто до того, як він сів за кермо автомобіля та керував ним, а не після вчинення ДТП. Вказане підтверджується рапортом заступника командира батальону №4 УПП в Дніпропетровській області капітана поліції Бондара С. та показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КпАП України - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: О.В. Рябчун