ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Владімірова Р.В.,

Захисника-адвоката Євтухової В.В.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 13 листопада 2023 року о 22:37 год. в м. Полтава, по вул. європейській, 29, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 1161, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі.

В апеляційній скарзі посилається на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки на його думку не прописана процедура направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я.

Вказує, шо він не відмовлявся від проходження огляду, наполягаючи на тому, що може самостійно прибути до медичної установи для проходження огляду, оскільки чинне законодавство не зобов`язує його знаходитись в автомобілі працівників поліції, які наділені повноваженнями здійснювати лише його супровід до медичного закладу.

Також вказує, що поліцейський Шматко Т.С., який складав адміністративний протокол, не мав на це прав, оскільки не зупиняв авто під його керуванням, тому в нього були відсутні законні підстави для перевірки його на стан сп`яніння як водія.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ААД №628292 від 13.11. 2023 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння, з особистими поясненнями : з протоколом незгоден, наркотиків не вживав, прошу надати письмове направлення на проходження експертизи на стан наркотичного сп`яніння в медичний заклад,

пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння,

записи з бодікамер працівників поліції та відеореєстратора поліцейського автомобіля,

рапорт поліцейського.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 та його захисником.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи відеозаписів з реєстратора поліцейського автомобіля та бодікамери працівника поліції, автомобіль BMW 1161, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у зв`язку з порушенням ПДР щодо рядності керування, а саме здійснив рух прямо по полосі з якої можливо рух тільки вліво.

В подальшому, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі, у поліцейських виникла підозра щодо перебування водія в стані наркотичного сп`яніння та було запропоновано йому проїхати до медичного закладу.

Водій ОСОБА_1 погодився проїхати, але висунув свої умови їхати до медичної установи на своєму автомобілі.

На роз`яснення працівником поліції щодо необхідності доставки особи до медичного закладу тільки на поліцейському автомобілі, ОСОБА_1 відповів: «В мене принципи, я не поїду на вашому автомобілі» та почав просити виписати направлення для особистого проходження огляду в наркодиспансері, на що поліцейський пояснив, що це не передбачено вимогами чинних інструкцій і водій доставляється та проходить огляд лише в присутності поліцейського.

В подальшому працівниками поліції були також залучені два свідки, в присутності яких ОСОБА_1 вчергове було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що останній вступив в суперечку та категорично відмовився від поїздки до медичного закладу на поліцейському автомобілі.

Вказані дії водія та вчення ним сварки з приводу не бажання їхати на службовому транспорті працівниками поліції були розцінені як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння та стали підставою для складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції повинні були провести огляд на стан наркотичного сп`яніння імунохроматографічним методом, з використанням спеціальних технічних засобів є помилковими, оскільки чинним законодавством не передбачено проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на відміну від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в разі виникнення підозри в їх вживанні.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, у разі наявності підстав вважати, що водій ТЗ перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Тобто існує визначений законом алгоритм дій - спочатку працівник поліції виявляє ознаки наркотичного сп`яніння у водія та пропонує йому пройти огляд в медичному закладі з метою підтвердження чи спростування стану сп`яніння водія. При цьому, водій доставляється до медичної установи саме працівником поліції, який виписує направлення до медичного закладу. В разі доставлення водія до медичного закладу направлення залишається в ньому, а в разі відмови направлення водія до закладу направлення долучається до матеріалів адміністративного провадження.

Нормами чинної Інструкції не передбачено виписка та передача направлення водієві для особистого проходження ним огляду в закладі охорони здоров`я, як і не передбачено пересування водія до медичної установи на власному автомобілі або в інший приватний спосіб, оскільки після виявлення ознак сп`яніння водій відсторонений від права керування.

Долученим відеозаписом доводиться фактична відмова водія від проходження огляду, оскільки ОСОБА_1 погоджуючись пройти огляд на стан сп`яніння, на законні вимоги працівника поліції проїхати до закладу охорони здоров`я на службовому автомобілі категорично відмовився, що обґрунтовано було розцінено як відмова від проходження огляду.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у поліцейського Шматка Т.С., який складав протокол відносно ОСОБА_1 прав та повноважень, є безпідставними та не заслуговують на увагу, оскільки поліцейський в складі патрульного екіпажу здійснював свої посадові обов`язки, в тому числі і щодо оформлення адміністративного протоколу в разі виявлення правопорушення, враховуючи що він є уповноваженою особою на складання таких протоколів.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна