ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/9/24
провадження №3/691/19/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 рокуСуддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л. П.

розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання (перебувавння) : АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2023 року о 23 год. 12 хв. в м. Городище по вул. Індустріальна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI А 4 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на пристрої "Драгер" та в Городищенському РТМО відмовився під безперервну відеофіксаціюнагрудної камери поліцейського DSJ0021_100196, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду справи сповіщений належно та у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки в електронній формі за допогомою SMS - повідомлення на месенджер Viber за номером телефону, що зазначений в заяві. Підтверджено довідкою про доставку SMS. Заяв (клопотань) не надходило. Причини не прибуття не повідомив.

За таких обставин, з урахуванням того, що згідно із частиною 2 статті 268 КУпАП дана категорія справ до вичерпаного переліку справ, за якими є обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, та враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, вважаю за можливе здійснити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП), за наявними у справі письмовими доказами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Розділом 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за № 1306 передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.

Так, згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння, визначена Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735; Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та статті 266 КУпАП.

Відповідальність за статтею 130 частина 1 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини 2 розділу І наведеної вище Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до частини 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Дослідивши всебічно, повно і об`єктивно всі обставини у їх сукупності (матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності), які є належними та допустимими доказами у відповідності до статті 251 КУпАП, вважаю вину ОСОБА_1 доведеною поза розумним сумнівом, та приходжу до висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознакою - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД № 311178 від 03.11.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає вимогам статті 256 КУпАП та складений уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення. При цьому, протокол не містить підпису ОСОБА_1 , відмітки про його отриманння, оскільки останній відмовився, як і не зазначено щодо наявності заяв, клопотань, скарг;

- направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 03.11.2023 року та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03.11.2023 року, не проводився у зв`язку з відмовою водія, які не містять підпису ОСОБА_1 , так як він відмовився від проведення будь-яких обстежень та перевірок, що зафіксовано у відеозаписі, розміщеному на диску та додано до матеріалів;

- відеофайлами на диску, в ході дослідження яких судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував за кермом в момент зупинки автомобіля працівниками поліції, стверджує, що випив пиво перед тим, як сісти за кермо, від обстеження на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу "Драгер" відмовився, також відмовився й від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. В деяких моментах, як вбачається з відеозапису події, порушник веде себе не повністю адекватно, координація рухів дещо порушена, має не чітку, протяжну вимову, що дає підстави вважати, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Не заперечив щодо складання працівникам поліції протоколу по ст. 130 КУпАП.

Письмове пояснення ОСОБА_1 щодо події в матеріалах справи відсутнє, з причини того, що останній відмовився надавати пояснення згідно ст. 63 Конституції України.

Оцінені судом докази доводять винуватість правопорушника "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.5 ПДР України. Так, досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим рішення ЄСПЛ в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" та в справі "Яременко проти України". Та, з урахуванням всіх обставин справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважаю, що докази вини ОСОБА_1 є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, які були повно та всебічно досліджені, тому приходжу до висновку про доведеність вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність не встановлено.

Згідно статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При обрані міри адміністративного стягнення, враховую положення статті 33 КУпАП, характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (не встановлено), та для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, до порушника ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті 130 КУпАП.

Згідно зі статею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір. Підстав для звільнення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 36, 40-1, 130 ч. 1, 280, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебувавння) : АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Згідно статті 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується штраф в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення (отримання) через Городищенський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скрги в разі не подання такої, або за результатами апеляційного перегляду.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Л. П. Синиця