ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6843/23 Номер провадження 33/814/486/24Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

за участю секретаря Владімірова Р.В.,

захисника адвоката Волкова Д.В.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Волкова Дмитра Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 січня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 січня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 25.07.2023, о 16:20 год. в м. Полтаві, по вул. Південна, 6, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 217130, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Волков Д.В. подав апеляційну скаргу, де ставить питання про скасування постанови суду із закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки не доставили водія до медичного закладу, про що останній не заперечував, невірно вказали ознаки наркотичного сп`яніння, які візуально взагалі у водія не вбачались.

Також вказує на не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Вважає, що суд розглянувши справу без участі водія та його захисника, позбавив останнього права на захист, дачу особистих пояснень для ухвалення справедливого судового рішення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі щодо керування ОСОБА_1 ТЗ без переднього номерного знаку,

протокол серії ААД №045364 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 в зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, з особистими поясненнями водія «керував ТЗ, до цього курив канабіс»,

направлення на огляд водія до медичного закладу,

записи бодікамери працівника поліції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до матеріалів справи відеозаписів з бодікамер працівників поліції вбачається, що автомобіль ВАЗ 217130, під керуванням ОСОБА_1 було зупинено в зв`язку з відсутністю переднього бамперу та відповідно номерного знаку на ньому.

Під час спілкування з водієм та перевірки документів у поліцейського виникла підозра щодо перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було повідомлено про виявлені в нього візуальні ознаки звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, які можуть вказувати на перебування особи в такому стані, у зв`язку з чим запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та було роз`яснено водію щодо вилучення в нього посвідчення водія та видачу тимчасового.

Протягом тривалого часу ОСОБА_1 вагався щодо необхідності їхати до медичного закладу, проте в подальшому, о 16:45 год. відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я в зв`язку з чим працівниками поліції було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника щодо порушення працівниками поліції процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння, а саме не доставлення водія до закладу охорони здоров`я, не заслуговують на увагу та є помилковими, оскільки поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд неодноразово - о 16:31 год. на що водій спочатку погодився, а потім запитав «А це обязательно?» - «Я спішу», потім о 16:39 год погодився їхати в медичний заклад, а вже о 16:45 год. остаточно відмовився від проходження огляду як то вбачається з приєднаних до справи відеозаписів.

Також апеляційний суд звертає увагу, що в особистих поясненнях в протоколі ОСОБА_1 зазначив, що «керував ТЗ. Перед цим курнув канабіс». Також в розмові з працівниками поліції сказав, що «курнув. Воно ж тримається». (16:33 год.). Тобто не заперечував вживання наркотичного засобу.

Подальше самостійне проходження водієм огляду в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння та отримання результатів про відсутність в нього такого стану - не береться судом до уваги та не свідчить про неправильну кваліфікацію дій притягнутого, оскільки йому інкримінується не керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, що є самостійною підставою для відповідальності, передбаченої п.1 ч. 1 ст. 1340 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги про не відсторонення водія від керування, то як вбачається з запису на зворотній стороні протоколу про адміністративне правопорушення «ТЗ залишено на місці зупинки, без порушень ПДР», що свідчить про відсторонення водія від керування.

Посилання захисника про позбавлення ОСОБА_1 права на захист та всебічний розгляд справи з його участю, з можливостю дати особисті пояснення, оскільки судовий розгляд відбувся без участі як правопорушника, так і його захисника, то апеляційний суд зауважує, що вказані доводи не є тими правовими підставами, з якими пов`язується безумовне скасування постанови суду першої інстанції.

Так, заслуговує на увагу та обставина, шо справа про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності надійшла до суду в липні 2023 року, судове рішення по ній було ухвалено в січні 2024 року. За цей час, захисником в інтересах підзахисного ОСОБА_1 подавалися клопотання з процесуальних питань та надавалися докази.

Окрім того у відповідності до ст. 268 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП не віднесено до переліку, розгляд яких відбувається за обов`язкової участі особи, що притягується до відповідальності.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Волкова Дмитра Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна