Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/54/24
П О С Т А Н О В А

06 березня 2024 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Гришковець А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Поліцейським СРПП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Волотовським Антоном складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №922138 від 26.12.2023, згідно якого 26 грудня 2023 року о 16 год. 19 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , яке виразилося в умисних діях психологічного характеру, а саме: виражалася в його адресу словами брутальної нецензурної лайки. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується звітом про доставлені електронні повідомлення та телефонограмою. Беручи до уваги, що згідно ч.2 ст.268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, не відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, враховуючи, що під час отримання телефонограми ОСОБА_1 просила справу розглядати без її участі, не накладати на неї штраф, оскільки вона має трьох дітей, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

В Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» законодавець визначив домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Суд відмічає, що саме по собі вживання нецензурної лайки на адресу осіб, із числа передбачених ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висловлювання нецензурною лайкою, про яке йде мова у протоколі про адміністративне правопорушення, не має всіх необхідних ознак об`єктивної сторони вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Відомості наведені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №922138 від 26.12.2023 не узгоджуються з долученими до нього матеріалами. Так, з рапорту чергового ВП №1 Коростенського РУП від 27.12.2023 вбачається, що повідомлення на службу 102 про те, що 26.12.2023 о 16 год. 19 за адресою: АДРЕСА_1 чоловік вчиняє домашнє насильство, побив її, ЕМД не треба, надійшло від ОСОБА_1 , кривдник - ОСОБА_2 .

З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що він проживає разом з дружиною - ОСОБА_1 26.12.2023 між ним та дружиною виник конфлікт на підвищених тонах, в результаті чого дружина в його адресу застосувала нецензурну лайку. Він щодо неї фізичну силу не застосував.

Так, з письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 слідує, що конфлікт між ним та дружиною виник, в результаті чого дружина в його адресу застосувала нецензурну лайку. Він щодо неї фізичну силу не застосував. Однак, будь-яких доказів, що словесні образи були спрямовані на обмеження волевиявлення потерпілого, викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілого, суду надано не було. До протоколу не долучено письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та будь-яких інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 .

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, проте без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на підтвердження та доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, а також змінювати кваліфікацію адміністративного правопорушення, інкримінованого особі, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібрані поліцейським, суд установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, є недоведеним.

Згідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, за встановлених обставин та визначення правового врегулювання, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття справи.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.173-2, 283, п.3 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А. Л. Гришковець