Справа № 438/415/24
Провадження № 3/438/246/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 березня 2024 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу серії ААД № 667494 від 17 лютого 2024 року, 17 лютого 2024 року о 14 год 12 хв в м. Борислав, по вул. Дрогобицька,693, водій гр. ОСОБА_1 керуючи «Peugeot Partner» д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважний під час вибору в установлений межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, виконуючи поворот рульового колеса ліворуч з`їхав з дороги та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді дерева, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, тому його дії кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3.б, 10.1, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №667494 від 17 лютого 2024 року.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. 04 березня 2024 року направив до клопотання про закриття провадження, згідно якого категорично не погоджується з протоколом про порушення ним ПДР та вчинення правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП визначний вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП до таких не відносяться, тому вважаю можливим проводити розгляд справ у відсутність ОСОБА_1 , оскільки право останнього не порушується, в тому числі і на захист.

Крім цього, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі. Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому вважаю можливим розгляд справи проводити у відсутність правопорушника.

Таким чином, вважаю за можливе провести розгляд справ за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів справи.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачену адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП встановлює перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Зокрема, такими доказами, згідно вищевказаної статті, можуть бути пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення складом адміністративного правопорушення є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП наступає лише в тих випадках, коли має місце пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна.

У протоколі ААД №667494 від 17 лютого 2024 року відсутня інформація про завдання будь-якої шкоди третім особам, оскільки жодних третіх осіб учасників та транспортних засобів не було.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відсутність самої події адміністративного правопорушення - це діяльність особи, яка не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому необхідно провадження в даній справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, повно, всебічно і об`єктивно проаналізувавши наявні у справі докази, суддя прийшов до висновку що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є не доведеною, тому справу необхідно закрити за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 23, 36, 40-1, 124, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у зв`язку за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Андрій СЛИШ