Справа № 456/1559/24
Провадження № 3/456/909/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Шрамко Р. Т. , розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 172-17 КУпАП,

встановив:

25 лютого 2024 року близько 09 год. 00 хв., солдат ОСОБА_1 , перебуваючи під час бойового чергування, знаходився на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-17 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з?явився.

Зважаючи на викладене, судом вирішено провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 , що не суперечить правовим приписам ч. 2 ст. 268 КУпАП.

До вказаних висновків суд дійшов, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-17 КУпАП, про що свідчить його підпис в протоколі та пояснення по суті порушення.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу за відсутності ОСОБА_1 , та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-17 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-17 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-17 КУпАП адміністративним правопорушенням є дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 , є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 та проходить військову службу на території військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до абзацу 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Верховною Радою України затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію».

Враховуючи зазначене, на даний час в Україні діє особливий період.

25.02.2024 о 09 год. 00 хв., ОСОБА_1 , згідно наказу командира зведеної стрілецької бригади від 25.02.2024 №231, заступив на бойове чергування в чергову бойову обслугу основного командного пункту зведеної стрілецької бригади ( АДРЕСА_2 ). Приблизно о 18 год. 00 хв., 25.02.2024 на території військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_1 , виявив з ознаками алкогольного сп`яніння старший лейтенант ОСОБА_3 . В результаті проведеного тесту був складений висновок щодо результатів медичного огляду №901 о 18 год. 30 хв., 25.02.2024 відповідно до якого солдат ОСОБА_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 , перебував на території військової частини за місцем проходження військової служби в стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненому правопорушенні доведена протоколом №55 про вчинення адміністративного правопорушення від 14.03.2024; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.02.2024 за №901, відповідно до якого ОСОБА_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння (результат огляду більше 2,0‰), наказ №231 від 25.02.2024 командира зведеної стрілецької бригади Повітряних Сил Збройних Сил України про призначення чергової бойової обслуги основного командного пункту, сил та засобів безпосереднього прикриття та іншими матеріалами.

Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає доведеним факт ОСОБА_1 , порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України, вчинені в умовах особливого періоду тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-17 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважаю за необхідне притягти ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-17 та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч. 2 ст. 172-17 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 40-1, 172-17, 280, 283, 294 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-17 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-17 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Р. Т. Шрамко