Справа № 278/2929/24
Номер провадження 3/278/1914/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2024 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецький В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу, 12 травня 2024 року об 11 годині 47 хвилин на 5 км автодороги «Глибочиця-Клітчин-Станишівка», ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з порожнини рота, почервонінням обличчя, тремтінням пальців рук, та, у порушення п. 2.5 ПДР, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що погодився пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу, однак працівник поліції не на відеокамеру просив його відмовитись від процедури освідування у зв`язку з відсутністю у них технічного приладу «Драгер».

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разу неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Разом з тим, з відеозапису вбачається, що спочатку працівник поліції вбачає у ОСОБА_1 ознаки вживання алкоголю та пропонує йому пройти освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на що порушник погоджується. Після цього поліціянт не підготував прилад «Драгер» до роботи, не роз`яснив ОСОБА_1 процедуру освідування за допомогою цього приладу, а наказує порушнику вийти з салону автомобіля, де на вулиці, поза межами здійснення відеофіксації процедури освідування він спілкується з іншим поліціянтом. Після того як порушник знову сідає у поліцейський автомобіль та потрапляє в об`єктив відеокамери портативного відеореєстратора, то відмовляється від освідування. Таким чином, оглянутий відеозапис підтверджує пояснення ОСОБА_1 про вплив працівників поліції на нього з метою відмови його від проходження освідування у зв`язку відсутністю у них приладу «Драгер».

Таким чином, суд вбачає порушення п. 3.5 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів про них», а вказане відео з нагрудної камери поліцейського є небезперервним, не логічне за змістом та таким, що підтверджує пояснення ОСОБА_1 щодо порушення працівниками поліції процедури освідування на місці зупинки транспортного засобу.

Пунктом 2 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів про них», затвердженого наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, передбачено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Окрім того, відповідно до п. 6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858, (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

З огляду на вказане вище, у діях працівників поліції вбачається порушення п. 6 згаданої Інструкції, а отже відеозапис з портативного реєстратора поліціянта є небезперервним та не може бути належним доказом у даній справі.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до міжнародного принципу права «in dubio pro reo» (сумнів на користь обвинуваченого), який знайшов своє нормативне відображення в імперативних приписах ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події й складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: