Справа № 761/6257/24
Провадження № 3/761/1897/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року

суддя Шевченківського районного суду м. Києва Бугіль В.В., при секретарі Павлюк Т.О., за участю представника Координаційно-моніторингової митниці Державної митної служби України Ясінської О.Я. , адвоката Кононенко О.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Координаційно-моніторингової митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на дату переміщення товарів через митний кордон 30.03.2023 року - керівник ТОВ «ОДІЛОН» (, 01054, м. Київ, вул. Хмельницького Богдана, будинок 50Б, офіс 14), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКП НОМЕР_1 ,

за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, суд

В С Т А Н О В И В :

У провадження судді надійшов адміністративний матеріал про притягнення громадянку України ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

За змістом протоколу про порушення митних правил № 0166/126000/23 від 21.11.2023 року, 30.03.2023 на митну територію України через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» Волинської митниці у транспортному засобі р.н.з. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 на адресу ТОВ «ОДІЛОН» (01054, м. Київ, вул. Хмельницького Богдана, будинок 50Б, офіс 14, ) ввезено товари для інженерної сантехніки виробництва компанії «ІСМА S.P.A.», а саме: колектори, ключі гайкові, манометри, клапани запобіжні та редукційні, термостати, фітинги, насоси, покриття для підлоги, труби, двигуни, всього 13 товарів, загальною вагою брутто - 7 529,00 кг, нетто - 7 005,00 кг та заявленою вартістю 14 846,02 Євро.

Підставою для переміщення вказаного товару через митний кордон України були наступні документи: попередня митна декларація одержувача ТОВ «ОДІЛОН» від 29.03.2023 № 23UA68U0, а також товаросупровідні документи: інвойс від 27.03.2023 № 8223, згідно якого вартість товарів складає 14 846,02 Євро та CMR від 29.03.2023 № 414417.

Згідно з вказаними товаросупровідними документами продавцем та відправником товарів виступає компанія «ICMA S.P.A.» (20012 Cuggiono (MI) - Via Garavaglia, 4 Italy), одержувачем та покупцем - ТОВ «ОДІЛОН» (), відправлення товарів здійснено з митної території Італії.

Вказаний товар транспортним засобом з р.н.з. НОМЕР_4 / НОМЕР_5 доставлено у зону діяльності Львівської митниці до Відділу митного оформлення № 1 митного поста «Львів - північний» (81121, Львівська обл., с. Муроване, вул. Тополина, 1).

31.03.2023 товари для інженерної сантехніки заявлено до митного оформлення директором ТОВ «ОДІЛОН» () ОСОБА_2 (гр. 14, 15) за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № 23UA83U8, що підтверджується інформацією, заявленою у гр. 14 та 54 митної декларації.

Разом із митною декларацією № 23UA83U8 до митниці були надані такі документи: вищевказані документи, подані під час переміщення через митний кордон України: контракт від 04.10.2022 № 0410-2022, укладений між компанією «ICMA S.P.A.» (Італія) та ТОВ «ОДІЛОН» (), міжнародну автомобільну накладну CMR від 29.03.2023 № 414417, Книжку МДП № ХН.85488438 та інші, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вказаної митної декларації.

07.09.2023 Державною митною службою України направлено запит до митних органів Італії (вих. № 26/26-04/11/2348) з метою перевірки законності ввезення на митну територію України вищевказаних товарів, одержувачем яких виступало ТОВ «ОДІЛОН» ().

13.10.2023 до Координаційно-моніторингової митниці надійшла відповідь від митних органів Італії (лист Департаменту міжнародної взаємодії від 12.10.2023 № 26/26-04/7.9/2651) на запит стосовно надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при переміщенні через митний кордон України товарів «комплектуючі до санітарно-технічних виробів» на адресу ТОВ «ОДІЛОН» ().

Від митних органів Італії отримано копію експортної декларації № 74032 В, за якою було здійснено переміщення вищевказаного товару з Італії на підставі інвойсу № 8223.

Під час співставлення відомостей, зазначених в експортній декларації, надісланій митними органами Італії, з даними, які містяться у документах, що подавались до митного оформлення за митною декларацією від 31.03.2023 № 23UA83U8, встановлено невідповідність інформації щодо вартості товару.

Відповідно до вищезазначеної митної декларації, відправником та продавцем товарів виступає компанія «ІСМА S.P.A.», а одержувачем - ТОВ «ОДІЛОН» ().

Згідно з матеріалами відповіді митних органів Італії встановлено, що товари переміщувались на митну територію України від італійської компанії «ICMA S.P.A.» на адресу українського підприємства - LLC «ODILON» (BOGDANA KHMELNITSKOGO STR. BUILD 50, 01054 KIEV).

Згідно з інформацією, яка зазначена в інвойсі від 27.03.2023 № 8223, поданого разом з митною декларацією від 31.03.2023 № 23UA83U8, загальна вартість товарів для інженерної сантехніки становить 14 846,02 Євро, а відповідно до матеріалів митних органів Італії товари переміщувались на підставі інвойсу № 8223 та їх вартість становить 53 989,41 Євро.

Отже, відомості щодо вартості товару з відповіді митних органів Італії не відповідають даним, вказаним у документах, поданим при переміщені товарів через митний кордон України та їх митному оформленню ТОВ «ОДІЛОН» ().

Враховуючи виявлені факти, у відповідності з п. 5 ст. 334 Митного кодексу раїни (Закон України від 13.03.2012 N4495-VI) 19.10.2023 та 08.11.2023 керівнику ТОВ «ОДІЛОН» ОСОБА_2 направлено лист щодо необхідності прибуття до митниці 20.11.2023 року для надання пояснень за виявленими обставинами. На вказану дату керівник ТОВ «ОДІЛОН» не з?явилась та про причини неявки Координаційно-моніторингову митницю не проінформувала.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 р. № 8 судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Так, відповідно до абз. 4 п. 6 даної Постанови документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені, чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Таким чином товари для інженерної сантехніки, митне оформлення яких здійснено за митною декларацією від 31.03.2023 № 23UA83U8, загальною вартістю 53 989,41 Євро, що згідно з курсом НБУ станом на дату переміщення товарів через митний кордон України (30.03.2023) становить - 2 143 320,19 грн., переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

Відповідно до даних, що є у митного органу, на момент переміщення вказаних товарів через митний кордон України (30.03.2023) ОСОБА_2 обіймала посаду директора ТОВ «ОДІЛОН» ().

З облікової картки суб?єкта зовнішньої діяльності та АІС «Податковий блок» вбачається, що на момент оформлення товарів за ЕМД від 31.03.2023 № 23UA83U8 ОСОБА_2 перебувала на посаді директора ТОВ «ОДІЛОН» ().

Таким чином, директор ТОВ «ОДІЛОН» () ОСОБА_2 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів загальною вартістю 2 143 320,19 грн., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, таких, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

У судовому засіданні представник митного органу, підтримав позицію Координаційно-моніторингової митниці Державної митної служби України, обставини, викладені в протоколі, та просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за порушення митних правил.

Адвокат в судовому засіданні просив закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Громадянка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, що не перешкоджає розгляду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ст. 483 МК України об`єктивна сторона складу даного правопорушення характеризується діями, що направлені на переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.

Згідно з п.4 постанови судам необхiдно враховувати, що документами, що мiстять неправдивi данi, є, зокрема, такi, в яких вiдомостi щодо сутi угоди, найменування, асортименту, ваги, кiлькостi чи вартостi товарiв, а також їх вiдправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезенi чи в яку перемiщуються, не вiдповiдають дійсності.

У ч. 1 ст. 489 МК України зазначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Згідно з правилами ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до статті ч. 2 ст. 459 МК України, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Посадова особа підприємства - керівник та інші працівники підприємства (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи.

В судовому засіданні встановлено, що 29.03.2023 декларантом - керівником ТОВ «ОДІЛОН» ОСОБА_2 для переміщення через митний кордон України товару для інженерної сантехніки виробництва компанії «ICMA S.P.A.» (Італія) було подано Волинській митниці попередню митна декларація типу ІМ ЕЕ № 23UA68U0 (інформація про декларанта зазначена у графах 14, 54 митної декларації).

Разом із вищевказаною попередньою митною декларацією ОСОБА_2 подано митному органу товаросупровідні документи: інвойс від 27.03.2023 № 8223, згідно якого вартість товару складає 14 846,02 Євро, а кількість товару складає 7 529 кг.

30.03.2023 на митну територію України через пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» Волинської митниці у транспортному засобі з р/н НОМЕР_6 / НОМЕР_7 для ТОВ «ОДІЛОН» (м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 50Б, офіс 14, код ЄДРПОУ - 44840885) ввезено товари для інженерної сантехніки виробництва компанії «ICMA S.P.A.» (Італія), загальною вагою - 7 529 кг, заявленою вартістю 14 846,02 Євро.

Таким чином, станом на 29.03.2023, тобто ще до ввезення зазначеного товару на митну територію України, ОСОБА_2 мала у своєму розпорядженні інвойс від 27.03.2023 № 8223, згідно якого вартість товару складає 14 846,02 Євро та надала його митному органу разом з митною декларацією № 23UA68U0 про намір ввезти цей товар на митну територію України.

Отже долученими до матеріалів справи документами підтверджується факт того, що саме ОСОБА_2 подавала документи до Волинської митниці.

Пунктом 3.8 розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, ратифікованої Законом України від 05.10.2006 року N 227-V, визначено, що декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених у декларації, а також за сплату мит та податків.

Пунктом 8 статті 4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за становленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з частиною 8 статті 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема: відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів i сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору; фактурна вартість товарів.

Згідно з ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

31.03.2023 декларантом - керівником ТОВ «ОДІЛОН» ОСОБА_2 подано Волинській митниці митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ № 23UA83U8 (інформація про декларанта зазначена у графах 14, 54 митної декларації з метою митного оформлення у митному режимі імпорту товару для інженерної сантехніки виробництва компанії «ICMA S.P.A.» (Італія), загальною вагою - 7 529 кг, заявленою вартістю 14 846,02 Євро.

Відправником товару заявлено компанію «ICM S.P.A.» (Італія), одержувачем - ТОВ «ОДІЛОН». Відправлення товарів здійснено з митної території Італії.

Разом із вищевказаною митною декларацією ОСОБА_2 подано контракт від 04.10.2022 № 0410-2022, укладений між компанією «ICMA S.P.A.» (Італія) та ТОВ «ОДІЛОН», укладений та підписаний ОСОБА_2 , автомобільна товаротранспортна накладна CMR від 29.03.2023 № 414417, інвойс від 27.03.2023 № 8223, згідно якого вартість товару складає 14 846,02 Євро.

Загальна сума вищевказаного контракту складає 4 000 000 Євро (пункт 3.1 контракту).

Оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу в межах 5 банківських днів з моменту прибуття товару до кінцевого пункту призначення зазначеного в інвойсі.

Адвокат у своїх запереченнях стверджує, що оплата за поставлений товар була здійснена ОСОБА_2 . міжнародним банківським переказом, на підтвердження чого надає платіжну інструкцію від 03.04.2023 на суму 14 846,02 Євро.

Проте, графа 70 даної платіжної інструкції містить інформацію, що кошти в розмірі 14 846,02 Євро є передплатою за сантехнічне обладнання на підставі контракту № 0410-2022 від 04.10.2022 та не містить відомостей про те, чи є ця передплата повною або частковою.

Таким чином, твердження адвоката про те, що ОСОБА_2 не подавала митному органу інвойс від 27.03.2023 № 8223, на підтвердження того, що вартість товару складає 14 846,02 Євро, суперечить фактичним даним.

Засновником та кінцевим бенефіціарним власником, а відтак і вигодонабувачем у цій справі є ОСОБА_2 .

В цьому контексті також важливо зазначити про позицію Верховного суду України, викладену у постанові Верховного суду від 20.05.2021 № 826/16627/18.

При розгляді справи суд зауважив, що у разі, коли суб?єкт господарювання не з?ясував, чи є у представника контрагента відповідні повноваження на укладання угоди, здійснення господарської діяльності та складання первинних документів, така поведінка платника свідчить про наявність у нього умислу на отримання податкової вигоди та тягне ризик притягнення до фінансової відповідальності.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 до поданих митному органу документів внесла неправдиві відомості про вартість товарів.

25.03.2024 Координаційно-моніторинговою митницею отримано лист митних органів Італії від 05.03.2024 № 134948/RU/AL (вхідний № 1372/4-14) стосовно експорту товару - комплектуючі до санітарно-технічних виробів, який був відправлений компанією «ICMA S.P.A.» (Італія) на адресу ТОВ «ОДІЛОН» (код ЄДРПОУ - 44840885).

Від митних органів Італії отримано копію інвойсу № 8 223 від 27.03.2023, виданого компанією «ICMA S.P.A.» (Італія) на товар - комплектуючі до санітарно-технічних виробів вагою 7 529 кг.

Одержувачем товару у вказаному інвойсі зазначено ТОВ «Оділон» (Україна, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 50Б, офіс 14).

Вартість товару - комплектуючі до санітарно-технічних виробів вагою 7 529 кг у інвойсі № 8 223 від 27.03.2023, наданого митними органами Італії, становить 53 989,41 Євро.

Також митними органами Італії надано копію міжнародної автомобільної товаротранспортної накладної CMR від 27.03.2023 № F8000223.

Відповідно до відомостей зазначених у вказаній автомобільній товаротранспортній накладній CMR, товар вагою 7529 кг завантажувався 27.03.2023 у Італії та призначався ТОВ «Оділон» (Україна, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 50Б, офіс 14) (графи 3, 4, 11 CMR).

Перевезення вищевказаного товару здійснювалось на транспортному засобі з реєстраційним номером НОМЕР_2 / НОМЕР_7 .

Згідно інформацією викладеною у листі митних органів Італії від 05.03.2024 № 134948/RU/AL, рахунок № 8223 від 27.03.2023, наданий ОСОБА_2 митному органу України, не відповідає рахунку № 8 223 від 27.03.2023, наданого митними органами Італії в умовах вартості.

Таким чином, директор ТОВ «ОДІЛОН» (код ЄДРПОУ - 44840885) ОСОБА_2 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів загальною вартістю 2 143 320,19 грн., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості, а саме, рахунок № 8 223 від 27.03.2023 року

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил", незаконним переміщенням предметів із приховуванням від митного контролю - є їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлення сховищ, тайників та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 р. № 8 судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Так, відповідно до абз. 4 п. 6 даної Постанови документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені, чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Згідно з п. 28. ст. 4 МК України, митні правила - встановлений Митним кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митному органу для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на митні органи Митним кодексом та іншими законами України.

Таким чином, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене вина ОСОБА_2 , як декларанта, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, підтверджується зібраними у справі доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 483 МК України, переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

Разом з тим, суд звертає увагу на практику ЄСПЛ та на позицію Конституційного Суду України, викладену в рішенні від 05 липня 2023 року по справі № 3-46/2022 (95/22, 170/22, 233/22) у справі за конституційними скаргами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу другого частини першої статті 483 Митного кодексу України.

Так, відповідно до цього рішення, Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) абзац другий частини першої статті 483 Митного кодексу України (щодо санкції частини даної статті).

Конституційний Суд України дійшов висновку, що для досягнення легітимної мети суд повинен мати дискрецію. Однак суд під час розгляду справи про порушення митних правил за частиною першою статті 483 Кодексу не може забезпечити індивідуалізації відповідальності через: відсутність у зазначеній статті Кодексу інших видів стягнень; неможливість зміни розміру відсотків, за якими визначено штраф і обов`язковість застосування конфіскації. Неможливість вибору виду та розміру адміністративного стягнення з урахуванням обставин справи, а саме: характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики особи можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, унеможливлює справедливий розгляд справи судом.

Таке законодавче регулювання суперечить засадам демократичного суспільства, базованого на верховенстві права (правовладді) (in democratic society quided by the rule of law). А тому, абзац другий частини першої статті 483 Кодексу суперечить приписам частини першої статті 8, частин першої, четвертої статті 41, частини другої статті 61, частини першої статті 64 Конституції України.

Зазначене також відповідає практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, використовує Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі Краєва проти України (Krayeva v.Ukraine від 13 січня 2022 року (заява № 72858/13) Європейський суд з прав людини, констатувавши, що сума штрафу, накладеного на заявницю за порушення митних правил (частина перша статті 483 Кодексу), становила надмірне втручання в її право власності всупереч вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції, зазначив, зокрема, що: «накладення штрафу як таке становитиме втручання у право, гарантоване абзацом першим статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки воно позбавляє особу, якої це стосується, певної частки майна, а саме суми, яку має бути сплачено» (§ 23); «щоб бути сумісним зі статтею 1 Першого протоколу, захід (втручання) має відповідати трьом умовам: він має бути правомірним, мати правомірну мету та забезпечувати справедливий баланс між загальним інтересом суспільства й основоположними правами особи» (§ 24).

За частиною першою статті 483 Митного кодексу, згідно з якою заявницю було визнано винною, штраф у розмірі, що дорівнює вартості товару, сам собою є надмірно великою сумою, та конфіскація товару були обов`язковими заходами без жодних винятків. Брак будь-якої дискреції у цьому випадку не дав українським судам можливості оцінити осібну ситуацію, унаслідок чого втрачається сенс будь-якого оцінювання. Суд уже зазначав, що подібна жорстка система не здатна забезпечити потрібний справедливий баланс між вимогами загального інтересу та захистом права власності особи (§31).

Європейський суд з прав людини вказав, що для того, щоб відповідати вимозі домірності, суворість санкцій має відповідати тяжкості правопорушень, за які їх призначають. Принцип домірності має бути дотриманий не лише під час визначення норм, які стосуються суворості санкції, а й під час оцінювання тих факторів, що їх має бути взято до уваги, коли визначають санкції (рішення у справі Imeri v. Croatia від 24 червня 2021 року (заява № 77668/14), §84).

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, перш за все виходить із оцінки дотримання принципу правомірності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном та оцінки забезпечення «справедливого балансу», дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п.п. 31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

Крім того, на думку Європейського суду з прав людини, «стаття 1 Першого протоколу вимагає, щоб будь-яке втручання було виправдано домірним стосовно визначеної мети. Тобто потрібно досягти «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та потребами захисту основоположних прав людини.

Потрібного балансу не буде досягнуто, якщо особі або особам, яких це стосується, доведеться нести індивідуальний і надмірний тягар.

За вказаних обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 штраф в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил без конфіскації товарів, оскільки конфіскація товару в даному випадку не є пропорційною, порушуватиме справедливий баланс між загальними правилами декларування та правом власності особи, суперечить положенням ст. 1 Першого Протоколу, а також не забезпечить справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи та не узгоджуються з принципом верховенства права.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 1, 8, 245, 251-252, 280 КУпАП, ст.ст. 3, 458, 465, 467, 483, 487-488, 491, 495, 522, 527 Митного кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на дату переміщення товарів через митний кордон 30.03.2023 року - керівник ТОВ «ОДІЛОН» (), у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, та піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, у розмірі 1 071 660 (один мільйон сімдесят одна тисяча шістсот шістдесят) гривень 9 (дев`ять) копійок, без конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил..

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, прокурором або митним органом, який здійснював провадження у цій справі до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Бугіль В.В.