Справа № 523/2418/24
Номер провадження 3/523/1420/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2024 р. Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Бузовський В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 КУпАП та ч.2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 29 січня 2024 року близько 21 год 09 хв керував транспортним засобом марки «Hyndai I30», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по Миколаївській дорозі біля буд.301 у м.Одесі перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд проводився у встановленому законом порядку, у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком №000305 від 05.02.2024 року, чим повторно протягом року порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р., № 1306, відповідальність за що передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП. Разом з цим, ОСОБА_2 29 січня 2024 року близько 21 год 09 хв, повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Hyndai I30», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по Миколаївській дорозі біля буд.301 у м.Одесі, будучи позбавленим права керування, згідно постанови ЕАС №7361467 від 19.07.2023 року, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.5 ст.126 КУпАП.

На розгляд справи ОСОБА_2 не з`явився, клопотань про відкладання розгляду справи від нього не надходило.

Адвокат Коркута Джанкута Коновалова Наталя Олександрівна в судовому засіданні просила провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, підтримавши раніше подане клопотання про закриття провадження у повному обсязі, в якому посилалася на те, що ОСОБА_3 є громадянином Туреччини та не розуміє української мови, при складанні протоколу працівниками поліції не було залучено перекладача, отже ОСОБА_2 в повній мірі не розумів яке порушення йому було інкриміноване. Крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння та дані щодо вимірювальної техніки та обладнання, які були використані з метою проведення відповідного дослідження тощо.

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 24.04.2024 року справи про адміністративні правопорушення: №523/2617/24 та № 523/2418/24 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП об`єднані в одне провадження та справі присвоєно єдиний номер 523/2418/24.

Обставини встановлені суддею підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом серії ААД № 733422, складеним 06 лютого 2024 року, протоколом серії ААД № 734402 від 29 січня 2024 року, довідкою з інформаційного порталу Національної поліції станом на 29.01.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно електронної бази ІПНП України, протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч.4 ст. 126 КУпАП, довідкою з інформаційного порталу Національної поліції станом на 08.02.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно електронної бази ІПНП України, протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, висновком лікаря КНП «ООМЦПК ООР» ОСОБА_4 від 05 лютого 2024 року № 000305 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з якого убачається, що ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп`яніння канабіноїдами, відеозаписами події з ПВР № 474574,474501,474915,474937 та іншими документами наявними в матеріалах справи.

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху, встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, крім іншого, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 22.03.2017 р. встановлено, що водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП, передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя не приймає до уваги твердження адвоката Коновалової Н.О., що ОСОБА_3 не розумів яке порушення йому було інкриміноване, оскільки є громадянином Туреччини та не розумів мови, якою спілкувались з ним працівники поліції. Проте, з відеозапису нагрудних камер поліцейських вбачається, що водій спілкувався з працівниками поліції російською мовою, розумів суть їх запитань, вів із останніми активний діалог: задавав та відповідав на питання, повідомляв інформацію та навіть зазначив, що на передодні вживав алкогольні напої. Після телефонної розмови, порадившись приватно деякий час із невідомими особами, водій почав стверджувати на російській мові, що він не розуміє української мови, а тому потребує перекладача. З цього часу працівник поліції здійснював спілкування з ним російською мовою та неодноразово роз`яснював йому його права та надавав додаткові пояснення як української так і російською мовою. Крім того, ОСОБА_3 дійсно має право на залучення перекладача, утім реалізувати його має самостійно, оскільки положеннями КУпАП не передбачено обов`язку посадової особи, яка складає протокол, залучати перекладача чи захисника. Спілкування посадової особи поліції і водія відбувається протягом тривалого часу на російській мові, що давало можливість останньому, за наявності реальної потреби і бажання дійсно залучити перекладача, утім він не скористався такою нагодою, а лише затягував час. Суддя вважає, що своїми діями, за наведених обставин, працівники поліції жодним чином не порушили права особи, яка притягається до відповідальності, так як під час проведення тестування і складання протоколу докладно роз`яснювали йому підстави зупинки, порядок проходження медичного огляду, вимоги посадових інструкцій, наслідки відмови від медичного огляду та право залучити перекладача, поводили себе доброзичливо та професійно, не допускали жодних провокативних дій.

Крім того, суддя враховує, що ОСОБА_3 тривалий час проживає на території України, має посвідку на постійне місце проживання в Україні, керував транспортним засобом по території України, з державними реєстраційними номерами, а отже має обов`язок знати та дотримуватися Правил дорожнього руху України, які також викладені українською мовою, погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі України.

Ненадання водієві копії протоколу у перекладі на зрозумілу ОСОБА_5 мову жодним чином не порушило його права, оскільки він взагалі відмовився підписувати протокол і отримувати будь-яку його копію.

Та обставина, що поліцейські не роз`яснили на місці водієві у повному обсязі права, передбачені ст. 268 КУпАП, також не впливає на допустимість отриманих доказів, оскільки ці права в основному стосуються стадії судового розгляду, а не складання протоколу про адміністративне правопорушення. Під час судового розгляду права ОСОБА_6 поновлені шляхом представництва його інтересів у суді кваліфікованим захисником.

Суддя також не приймає до уваги твердження захисника, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. ОСОБА_3 не відмовлявся від проведення огляду, пройшовши його в медичному закладі, а отже направлення для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я йому було непотрібне.

Під час судового розгляду адвокат Коркута Д. ОСОБА_7 надала клопотання про призначення повторної судово-медичної токсикологічної експертизи та клопотання про витребування доказів.

В задоволенні вказаних клопотань суд вважає за необхідне відмовити, оскільки в матеріалах справи достатньо даних для прийняття рішення по суті та висновок КНП «ООМЦПК ООР» ОСОБА_4 від 05 лютого 2024 року № 000305 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є належним та допустимим доказом.

Аналізуючи зібрані у справах докази, суддя прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки він повторно вчинив порушення вищезазначених вимог чинного законодавства України.

Щодо визначення адміністративного стягнення ОСОБА_8 за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП суддя враховує, що положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що згідно ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі вищезазначеного, суддя вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення:

- за ч.5 ст.126 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років.

- за ч.2 ст.130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_8 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років.

Питання щодо застосування додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного ззасобу суддею не розглядалось, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №734402 від 29 січня 2024 року транспортний засіб марки «Hyndai I30», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 не перебуває у приватній власності порушника, а належить іншій особі ОСОБА_9 .

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а відтак з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення, у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч.5 ст.126 КУпАП - у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років.

- за ч.2 ст.130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

У відповідності до ст. 36 КпАП України, остаточне адміністративне стягнення визначити в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення - штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Cтягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп, за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів: ГУК в Одеській обл./Суворовський р-н/21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37607526; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0015001; Код класифікації доходів бюджету 21081300.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси, протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці.

Суддя: