Справа № 727/648/24
Провадження № 3/727/411/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Гавалешко П.С., розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Чернівецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №631756 від 14 січня 2024 року, ОСОБА_1 о 00.20 год. знаходячись в м. Чернівці, по вул. Воробкевича, 22, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідала обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя).

Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився. Чим порушив пункт 2,5 правил дорожнього руху України.

Вказані порушення діючого законодавства підпадають під дію ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився надав суду пояснення, що 14 січня 2024 року об 00-20 год він не керував транспортним засобом, а перебував на місці пасажира, оскільки транспортним засобом керувала його дружина, яка припаркувала автомобіль на відійшла за потрібності. В його інтересах адвокат Мізюк В.В. подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положення ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, при цьому мала ознаки сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, встановлення яких є підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винуватість ОСОБА_1 , підтверджується вивченими у ході вирішення справи про адміністративне правопорушення відеоматеріалами з нагрудного реєстратора motorola VB400 № 476979, №476577 (а.с.7), які повністю підтверджують події та обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 631756 від 14 січня 2024 року (а.с.1), а також підтверджується: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 14 січня 2024 року о 00. 50 годині було направлено до обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» для визначення стану сп`яніння (а.с.3), від проходження огляду останній відмовився.

Щодо підстав зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 слід зазначити наступне.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.01.2024 року зупинка автомобілю під керуванням ОСОБА_1 була здійснена в нічну пору доби о 00.20 год.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» під час воєнного стану запроваджуються та здійснюються в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, зокрема комендантська година (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень).

Згідно ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про національну поліцію» під час дії воєнного стану, поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Статтею 24 вказаного закону передбачано додаткові повноваження поліції, зокрема забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

ОСОБА_1 , керував автомобілем 14.01.2024 року о 00-20 год., не маючи спеціальних, передбачених законом, документів.

Таким чином, підстави вважати його зупинку у комендантську годину в період воєнного стану неправомірною у суду відсутні.

Отже, наведене підтверджує правомірність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Як вбачається з відеозаписів, які містяться у матеріалах справи, підтверджено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на пропозицію поліцейського, як на місці, так і в медичному закладі.

Як вбачається з відеофайла реєстратора о 00-18:20 секунд, транспортний засіб рухається по заду автомобіля працівників патрульної поліції, згідно 00-18:42 секунд відеозапису, автомобіль працівників патрульної поліції після здійснення маневру розвороту під`їджають, до місця парковки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , автомобіль не рухається однак вогні габаритів та стопів горять, працівник поліції підходить до траспортного засобу в якому ОСОБА_1 , перебуває на пасажирському сидінні, та ставить запитання чому водій пересідає з водійського місця на пасажирське, на яке ОСОБА_1 , стверджує, що він не керував транспортним засобом та чекає дружину, яка і є водієм.

В подальшому працівники поліції почали процедуру оформлення та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП.

Аналізуючи пояснення ОСОБА_1 щодо того що вказаним автомобілем керувала саме його дружина, суд вважає їх не послідовними та таким які спрямовані на спробу уникнути відповідальності, зважаючи, на те що з дослідженого відео з реєстратора працівників поліції встановлено, що автомобіль ОСОБА_1 , прямував до місця зупинки о б 00:18:20 секунд, автомобіль патрульної поліції здійснює розворот та під`їджає до місця парковки об 00:18:42 секунд відео, з боку водійського місця ніхто не виходив біля автомобіля на місці зупинки, інших осіб також не перебувало. Покази надані дружиною в судовому засіданні є аналогічними, які надав ОСОБА_1 , суд не бере їх до уваги, оскільки свідок являється дружиною ОСОБА_1 , остання надійшла до місця зупинки через тривалий період часу.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Підсумовуючи вищенаведене, відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є саме обов`язком водія, а не його правом, а працівник поліції, як уповноважена законом особа, спілкуючись безпосередньо з водієм може виявити перелічені вище зовнішні ознаки сп`яніння, що є підставою для направлення водія для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, проаналізувавши долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення докази, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 , є винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 33-35, 38, 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду на протязі десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя П.С. Гавалешко