Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1200/23 Головуючий у 1-й інст. Хоцька Л. М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши за участі: захисника адвоката Ковальчука А.О. у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Ковальчука Андрія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 січня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

Згідно з постановою судді районного суду, ОСОБА_1 11 лютого 2023 року о 13-42 год. у м. Бердичеві, по вул. Короленка, 39 керував транспортним засобом Renault Megane д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Ковальчук А.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована зокрема тим, що ОСОБА_1 не мав жодних ознак алкогольного сп`яніння.

Вказав, що направлення, на яке посилається суд першої інстанції як на доказ, датоване 10 лютого 2024 року, проте події, які інкримінуються ОСОБА_1 відбувались 11 лютого 2024 року, відеозапис є небезперервним, а час на відеозаписах не співпадає із зазначеним у документах. Також у матеріалах справи відсутні докази відсторонення водія від керування транспортним засобом, а ставлення працівників поліції до водія вважає упередженим.

Зазначив, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення недоведена.

Одночасно адвокат Ковальчук А.О. просив поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що оскаржувану постанову він отримав у канцелярії районного суду 30 січня 2024 року, оприлюднена вона була у ЄДРСР 31 січня 2024 року, а ОСОБА_1 на дату звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою постанову не отримав. Апеляційну скаргу подав 06 лютого 2024 року. На підставі викладеного вважає, що має право на поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, перевіривши доводи захисника, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні захисник адвоката Ковальчук А.О. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, просив врахувати, що на час перегляду справи в суді апеляційної інстанції спливли строки, визначені ст. 38 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом серії ААБ № 029898 від 11 лютого 2023 року, розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я, копією постанови серії БАБ № 465516 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, ч. 5 ст. 121 КУпАП, ст. 125 КУпАП від 11 лютого 2023 року.

Так згідно протоколу по адміністративне правопорушення серії ААБ № 029898 від 11 лютого 2023 року ОСОБА_1 11 лютого 2023 року о 13-42 год. у м. Бердичеві, по вул. Короленка, 39 керував транспортним засобом Renault Megane д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 029898 від 11 лютого 2023 року, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився; наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Щодо неналежності відеозаписів працівників патрульної поліції, які надані частинами, вказаний запис визнано районним судом належним та допустимим та на думку апеляційного суду, є послідовним та відображає достатньо повну інформацію щодо загальних обставин перебігу подій 11 лютого 2023 року о 13-42 год. в м. Бердичеві, по вул. Короленка, 39, дії учасників, не спростовує зовнішні ознаки перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час згаданих подій та відповідає п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026 та вимогам ст. 251 КУпАП.

Так, доводи апеляційної скарги щодо неправомірності дій працівників поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, не знайшли підтвердження та спростовується вказаним відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 зупинений працівниками поліції у зв`язку з порушенням вимог дорожнього знаку «Стоп», відносно останнього складено постанову серії БАБ № 465516 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, ч. 5 ст. 121 КУпАП, ст. 125 КУпАП від 11 лютого 2023 року. Працівник поліції виказав підозру щодо вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв у зв`язку із запахом алкоголю з ротової порожнини, почервонінням обличчя та тремтінням рук, щодо якої водій пояснив, що трохи вчора вживав. На пропозицію поліцейського пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі, водій відмовився. Після роз`яснення працівником поліції наслідків щодо непроходження вищевказаного огляду у вигляді складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, водію роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 ознайомлено із процесуальними документами під підпис, зазначив, що спиртних напоїв не вживав. Також останнього повідомлено про вилучення водійських прав та надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Таким чином, районним суд встановив, а апеляційний суд підтвердив, що ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів на місці, так і у закладі охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги в частині помилкової дати направлення водія ОСОБА_1 на огляд на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого він відмовився, не спростовують винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані об`єктивні висновки суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги стосовно неправомірних дій працівників поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП судом не приймаються, як не підтверджені доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає, як і для застосування ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Ковальчуку Андрію Олександровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу Ковальчука Андрія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 січня 2024 року - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь