ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Вишняк М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві подання заступника начальника Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві про заміну адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною середньою освітою, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності, якого було притягнутого до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.09.2023р,-

В С Т А Н О В И В:

Подання мотивоване тим, що 21.09.2023р. постановою Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у виді адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.

22.11.2023р. на адресу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві надійшла постанова суду для виконання.

20.12.2023р. під час проходження обов`язкового медичного огляду перед поміщенням до ІТТ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_1 були виявлені у останнього метатуберльозні зміни в легенях та рекомендована додаткова консультація лікаря-фтизіатра.

09.02.2024р. лікарем КНП «Київського фтизіопульмонологічного центру» наданий консультативний висновок спеціаліста про те, що у ОСОБА_1 відкрита форма туберкульозу.

05.03.2024р. на адресу ІТТ ГУ НП у м. Києві направлений запит щодо можливості забезпечення умов утримання даної категорії осіб з таким діагнозом та забезпеченням їх належним медичним доглядом. Згідно отриманої відповіді вбачається, що у разі підтвердження діагнозу утримувати таких осіб протягом періоду контагіозності (період максимальної ймовірності інфікування іншої особи) в умовах ІТТ забороняється.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд подання за його відсутності, просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Провадження по виконанню постанови про застосування адміністративного арешту передбачено главою 32 КУпАП, зокрема ст. 336 КУпАП, за положеннями якої постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

Частинами 1, 2 ст. 300 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому КУпАП та іншими законами України. Орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленими законами України.

Згідно вимог ст. 304 КУпАП України питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Проте, перелік питань, пов`язаних із виконанням постанов викладений в главі 25 КУпАП, зокрема відстрочка, припинення, давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, серед них питання щодо заміни адміністративного арешту іншим адміністративним стягненням не передбачено.

В зв`язку з чим, при розгляді даного подання, суддя вважає за необхідне застосувати аналогію права, а саме ст. 537 КПК України, оскільки КУпАП не врегульоване питання щодо заміни адміністративного арешту іншим адміністративним стягненням.

Так, відповідно до п.п. 10 та 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Судом встановлено, що адміністративне стягнення у виді арешту на ОСОБА_1 накладене 21.09.2023р. При цьому, ОСОБА_1 хворіє на відкриту форму туберкульозу, у зв`язку із чим виконання адміністративного стягнення у виді арешту є неможливим.

Згідно з ст. 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Однією із важливих складових принципу правової визначеності та основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

У рішенні від № 15-рп/2004 від 2 листопада 2004 року КСУ вказано, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті, перед усім, ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Враховуючи все вищевикладене, а також те, що чинним законодавством не передбачено заміну адміністративного арешту на штраф, суддя, з метою забезпечення виконання судового рішення, вважає за необхідне застосувати аналогію закону та при вирішенні питання щодо можливості заміни адміністративного стягнення у виді арешту на штраф.

Керуючись ст.ст. 173-2 ч. 2, 298, 304, 325 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання заступника начальника Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві про вирішення питання щодо заміни виду адміністративного стягнення з адміністративного арешту на більш м`яке відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Замінити адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, накладеного постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.09.2023р. відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: М.В. Вишняк