ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 лютого 2024 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп..

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 10.01.2024 року о 00 год. 47 хв. в м. Чернівці, по проспекту Незалежності, 96, керував транспортним засобом Infiniti FX35, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що вказана постанова є незаконною, прийнята за відсутності доказів його вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а тому вона підлягає скасуванню.

Стверджує, що він жодним чином не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та згідний був їхати на медичний огляд, однак поліцейська ОСОБА_2 відмовила в доставленні його до закладу охорони здоров`я і вказала, що вона розцінила його поведінку як «пасивну відмову» від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

При цьому посилається на відеозаписи з нагрудних відеокамер поліцейських, на яких не вбачається його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зазначає, що йому неодноразово було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, проте він не міг визначитися, що йому робити, так як жодного разу не притягувався до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і не знав як правильно діяти в такій ситуації, зокрема, чи є в нього обов`язок їхати з поліцейським на медогляд, чи передбачена відповідальність за відмову від проходження такого огляду, та намагався знайти відповідну інформацію в Інтернеті та зателефонувати знайомому колезі юристу.

ЄУНСС №727/468/24 Головуючий у І інстанції: Терещенко О.Є.

Провадження №33/822/139/24 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП

Вказує, що о 01:04:00 год. поліцейська останній раз запропонувала йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, нащо він відповів, що готовий їхати, але ще хвилину сидів в автомобілі. Проте, поліцейська ОСОБА_2 не погодилася доставляти його до медичного закладу, оскільки вважала його поведінку як «пасивну відмову» від проходження огляду на стан сп`яніння.

Звертає увагу, що протокол поліцейська почала складати о 01:08 год., тобто після того, як він чітко сказав, що готовий їхати для проходження огляду на стан сп`яніння о 01:06:40 год..

Такою бездіяльністю поліцейська ОСОБА_2 позбавила його можливості пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте наведеним доводам суд першої інстанції належної оцінки не надав.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою провадження в справі відносно нього закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, хоч і був належним чином повідомлений.

За таких обставин, відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Таких відомостей про поважність неявки до апеляційної інстанції не надходило.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Таких вимог суд першої інстанції дотримався і висновки судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Заперечення ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та в суді 1-ї інстанції своєї вини у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути взяті судом до уваги та доводяться наступним.

Згідно п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими, а відповідно до п.2.4 на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Пункт 2.5 ПДР встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання даної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КпАП України, про що ОСОБА_1 був належним чином попереджений працівником поліції.

Згідно диспозиції статті 130 КпАП України, відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, винуватість ОСОБА_1 доведена протоколом про адміністративне правопорушення, якби він того не заперечував. Зокрема, згідно протоколу серії ААД №631557 від 10.01.2024, в м. Чернівці по Проспекту Незалежності, 96, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Infiniti FX35 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в медичному закладі охорони здоров`я з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

При цьому, ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

З протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомлено в повному обсязі, проте підписати його він відмовився.

Вказаний протокол складений уповноваженою на те особою, його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, містить виклад суті адміністративного правопорушення та відповідає характеру вчинених дій ОСОБА_1 ..

Підстав вважати, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення є незаконним і складений безпідставно, як апелянт вказує в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Так, у своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що із проходженням медкомісії був згідний, але попросив поліцейського надати йому декілька хвилин здзвонитися із юристом, але вони зробили все для того, щоб виписати йому протокол (а.с.4).

Також ОСОБА_1 сказав це на відеозапис, який долучений до матеріалів справи, який був переглянутий апеляційним судом підчас підготовки справи до розгляду.

Проте, такі твердження апелянта розцінюються судом як свідоме уникнення виконати свій обов`язок. Оскільки, окрім прав у водіїв транспортних засобів, є ще і обов`язки, яких він повинен дотримуватися, а саме на вимогу поліціанта пройти огляд на стан сп`яніння.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloranand Francis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Зокрема, апеляційним судом встановлено, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини були зафіксовані на відеозаписах наданих працівниками поліції - 476068, 476888, на яких чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння і останньому роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду.

З переглянутих відеозаписів вбачається, що транспортний засіб ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції по причині не освічення державного номерного знаку, про що також свідчить постанова про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі (а.с.7).

Саме під час складання цих матеріалів, поведінка ОСОБА_1 викликала у працівників поліції підозру про перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння. Працівниками поліції в якості підстави проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 були виявлені такі ознаки: поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Вказані підстави, передбачені п.3 та п.4 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а саме глави І п.6., огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, працівником поліції було підготовлено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…у ЧОНД через виявлені ознаки сп`яніння, про які зазначалося вище. Разом з тим, ОСОБА_1 не було доставлено до ЧОНД, оскільки останній відмовився від огляду в закладі охорони здоров`я (а.с.3).

Також з відеозаписів вбачається, що працівники поліції проявляючи врівноваженість та спокій, неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, проте останній відмовився від проходження такого огляду, хоч і не прямо. Тягнув час, комусь дзвонив, переглядав телефон та закривав вікно під час спілкування з поліцейськими. При цьому, ОСОБА_1 не влаштовували пропозиції та дії працівників поліції, що в свою чергу ставить під сумнів адекватність його поведінки, яка була зневажлива, а реакція на пропозицію огляду нервова та збуджена.

Отже, все вище наведене розцінюється судом як відмова від проходження огляду, а саме як мовчазна (пасивна) відмова від проходження освідування.

Крім того, ОСОБА_1 як у своїх поясненнях, так і на відеозаписі не заперечував того, що він потребував часу, то 2, то 5, то ще декілька хвилин, свідомо уникав діалогу з працівниками поліції, проявляв неповагу, нахабність та зверхність своєю поведінкою, що на думку апеляційного суду є способом уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, а саме відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, що і стало підставою для складання працівниками поліції адміністративних матеріалів.

Попри це, ОСОБА_1 у судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив, що він сам намагався спровокувати поліцейських на конфлікт.

Більше того, особа, яка впевнена в тому, що вона не вживала нічого із спиртних напоїв чи протизаконного, погодиться на будь-який огляд на стан сп`яніння, чи то на місці зупинки, чи в закладі охорони здоров`я, і заперечувати проти такого огляду не буде.

На думку суду вказані докази є належними, допустимими та достовірними й не викликають у суду сумнівів. У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Слід також зазначити, що матеріали справи не містять жодних клопотань про те, що неправомірні дії працівників поліції щодо порушення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння були предметом окремого оскарження ним в суді.

В апеляційній скарзі не наведено інших доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про доведеність у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доводах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду порушень норм матеріального та процесуального права, які були б підставою для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, не встановлено.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 лютого 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська