Справа № 504/1852/24
Номер провадження 3/504/1152/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2024смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явилась, в судовому засіданні в режимі відеоконференції приймала участь захисник Ан І.М., яка просила провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Захисник, подала до суду письмові пояснення у справі, в яких зазначила, що вважає протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 незаконним та необґрунтованим, а провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з наступним: 1) поліцейськими не доведено законності зупинки транспортного засобу; 2) ОСОБА_1 не роз`яснювались її права та спонукали відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, огляд був проведений з порушенням; 3) протокол про вчинення адміністративного правопорушення складений з суттєвими порушеннями.

Судом встановлено, що 14.04.2024 о 00:10 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, автомобільна дорога М-14, 21км+700м, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 7510, тест №1017, прилад 0427, результат огляду - 0,58 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в заклад охорони здоров`я водій відмовилась. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 14.04.2024 серії ААД №648700, який складений уповноваженою особою, за формою та змістом відповідає вимогам закону, підписанийОСОБА_1 без зауважень;

- даними акту огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та роздруківкою приладу Драгер, що підписана ОСОБА_1 , результат огляду якої становить 0, 38%;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного сп`яніння від 14.04.2024, що підписаний ОСОБА_1 ;

- даними відео запису з ПВР з місця пригоди,

Відповідно до п. 2.9.А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд визнає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, кваліфікація її дій працівниками поліції є вірною.

Щодо доводів захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, суд зазначає наступне.

Доводи ОСОБА_2 про недоведеність законності причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суд сприймає критично, оскільки, і в протоколі про адміністративне правопорушенні, і на відео записі події, зафіксовано, що остання керувала транспортним засобом о 00:10 год., тобто у комендантську годину, в умовах воєнного стану. Більше того, наведені захисником доводи про можливі, допущені, на її думку, працівниками поліції порушення, жодним чином не впливають на сам факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 . Вказане не стосується предмету доведення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не впливає на кваліфікацію дій особи.

Суд не приймає до уваги доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не роз`яснювались її права, адже у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в графі про роз`яснення прав передбачених ст. 63 конституції України та ст. 268 КУпАП наявний підпис останньої. Крім того, поліцейські належним чином роз`яснили і повідомили особі зміст та фабулу правопорушення, місце судового розгляду, про що особа проставила підпис у протоколі. Також, вказана обставина, сама по собі, не може бути підставою для закриття провадження по справі за відсутності складу правопорушення, адже суддя, розглядаючи таку справу, самостійно роз`яснює особі усі передбачені законом та Конституцією права. Права, передбачені ст. 268 КУпАП, повною мірою були реалізовані особою, в ході судового розглдяу

Щодо доводів захисника, про те, що працівники поліції спонукали ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, та огляд був проведений з порушеннями, суд зазначає наступне.

Судом досліджено відео запис з нагрудної камери поліцейського, що долучений до матеріалів справи на DVD диску. За часом вказаним на відео записі, після проведення огляду за допомогою приладу Драгер та отримання його результату, о 00:17 год. між працівником поліції та ОСОБА_1 відбувається діалог наступного змісту. Поліцейський: допустима норма алкоголю -0,2, на даний час- 0,58, ви згодні з результатом чи ні?, ОСОБА_1 : ні. Поліцейський: ви бажаєте проїхати до медичного закладу для проходження тої самої процедури?, ОСОБА_1 : я не знаю, просто я не пила алкоголь як мінімум останні 4 години. Поліцейський: якщо ви не згодні з результатом, ви зараз можете проїхати з нами до медичного закладу, для проходження даного тесту. Якщо ви відмовляєтесь, відносно вас буде складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 : я нічого не розумію. О 00:19 Поліцейськими знову було задано запитання: маєте бажання проїхати до медичного закладу, для проходження повторної процедури? ОСОБА_1 : а якщо я не хочу нікуди їхати, я хочу додому поїхати? Поліцейський: значить, якщо ви не бажаєте проїхати до медичного закладу, буде складений протокол і направлений до суду. ОСОБА_1 : хорошо. Поліцейський: так що ми робимо, складаємо протокол, чи їдемо до медичного закладу і потім будемо складати протокол. ОСОБА_1 повідомила, що їй менше за все хочеться зараз їздити по лікарням, бо вже комендантська година і вона хоче додому.

Дослідивши вказаний відео запис, судом встановлено, що на неодноразові запитання працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 жодної відповіді не надала, після чого повідомила, що не хоче нікуди їхати. Отже, в діях працівника поліції суд не вбачає провокації останньої до відмови від проходження огляду в медичному закладі, а тому доводи захисника відхиляються. Більше того, суд враховує, що ОСОБА_1 , коли відмовлялася проходити огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, була достеменно обізнаною з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, який майже втричі перевищував допустиму норму та повідомляла поліцейських про те, що вона вживала алкоголь цього дня. Працівники поліції, на переконання суду, у вказаній, конкретній ситуації, не мали наміру формувати умисел ОСОБА_1 на вчинення правопорушення та дотрималися стандартів пасивного спостереження за вчиненням правопорушення.

Доводи захисника ОСОБА_2 про складення протоколу про адміністративне правопорушення з суттєвими порушеннями, суд сприймає критично. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення від 14.04.2024 серії ААД №648700 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в ньому вказано транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_1 , час, місце та суть правопорушення, нормативний акт, що передбачає відповідальність за нього. Викладені у протоколі дані є конкретними, зрозумілими, та такими що не позбавляють особу, що притягається до відповідальності реалізувати свої процесуальні права, в т.ч. права на захист.

Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України»).

Суд констатує, що інші доводи сторони захисту з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення є загальними, та не спростовують висновків суду, щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, як і сам протокол є належними та допустимими доказами винуватості особи, а позицію ОСОБА_1 щодо не визнання вини суд розцінює, як позицію самозахисту, яка не була підтверджена в ході судового розгляду.

Визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, за вчинене порушення, суд звертає увагу на безальтернативність адміністративного стягнення за дане порушення та вважає необхідним накласти на правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн.

Керуючись частиною 1 статті 130, статями 245, 280, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів