НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

02 травня 2024 року Справа № 322/2108/23 (Провадження № 3/322/539/24)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Шаповала В.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 02.04.2024 з Автозаводського районного суду м. Кременчука за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

встановив:

24.12.2023 о 13 год 41 хв на 59 км + 800 м автодороги Запоріжжя Донецьк водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vivaro н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху.

Захисником через електронний суд, подана заява про виклик і допит в якості свідка ОСОБА_2 , вказавши, що вказана особа була присутня в автомобіля під час описаних подій.

Питання розгляду цієї заяви суд ухвалив вирішити після дослідження на явних у справі доказів.

Захисник в судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Зазначив, що відповідне клопотання подавалась ним через електронний суд, втім суддею встановлено, що це клопотання в дійсності не надійшло до суду, тому захисник проголосив його усно і тезисно після дослідження матеріалів справи.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддею досліджено письмові докази у справі: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №593134 від 24.12.2023, реєстрація відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №3025 від 24.12.2023, рапорт інспектора СРПП ВП №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції Дмитра Врубеля, роздруківка спеціального пристрою «Drager Аlcotest 6810» - результат 1,04 %, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі Акт), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.12.2023 (далі Висновок), довідка №7729/72/12-2023 від 27.12.2023 щодо повторності і наявності посвідчення водія, три DVD-R з відеозаписами.

Суть клопотання захисника зводилось до того, що:

- ОСОБА_1 не керував автомобілем під час описаних подій;

- ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

- у Висновку не вказані усі необхідні методи дослідження і процедури огляд, результат яких дав підстави лікарю дійти висновку про перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння.

ОСОБА_1 зазначив, що він не керував транспортним засобом. Повідомив, що з напарником - ОСОБА_2 , на автомобілі, який належить останньому, напередодні прибули в Запорізьку область у «волонтерських» справах. Оскільки зв`язку з військовими з якими вони мали зустрітися не було, вирішили зупинитися біля блокпосту на ночівлю. Ввечері в автомобілі повечеряли і трішки випили. Наступного дня думали продовжити поїздку, втім зранку виявилось, що від напарника було чутно запах алкоголю, тому вони вирішили чекати поки він повністю протверезіє. Оскільки відпочивати за кермом не зручно, напарник пересів на пасажирське місце, а він ( ОСОБА_1 ) за кермо. Через деякий час до них підійшов поліцейський, відчув з салону запах алкоголю в результаті чого, провели спочатку його огляд на місці, а потім в закладі охорони здоров`я.

На відеозаписах зафіксовані обставини, які мають значення для правильного вирішення справ, зокрема наближення поліцейського до автомобіля Opel Vivaro н.з. НОМЕР_2 , який стоїть приблизно за 30 метрів від блокпосту із включеними аварійними сигналами і стоп сигналами на блокпосту. Стоп сигнали тухнуть за мить до того як відкрились водійські двері коли водій мав намір вийти із автомобіля. Подальше спілкування поліцейського з пасажиром ( ОСОБА_2 ) і водієм ( ОСОБА_1 ) цього автомобіля, а також встановлення відомостей про їх особи. Поліцейський відчув запах алкоголю з салону. Зі змісту пояснень пасажира випливало, що ОСОБА_1 знаходився за кермом через те, що ОСОБА_2 був у стані сп`яніння. Втім поліцейський відчув також запах алкоголю і від водія. Через, що на блок пост було викликано екіпаж СРПП. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 після цього пояснювали інспектору СРПП звідки і куди вони їхали, хто і де їх зупиняв. На питання поліцейського ОСОБА_1 відповідав, що він не вживав алкогольні напої. Будь-яких пояснень в контексті того, що він не керував автомобілем, не вказував. Зафіксовано подальше проведення огляд на місці. З результатом огляду останній не погодився тому, його було доставлено в заклад охорони здоров`я де проведено огляд і встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

У задоволенні заяви про виклик і допит ОСОБА_2 суддя відмовив з огляду на оцінку відеозаписів і наявності обґрунтованого сумніву щодо неупередженості показань вказаної особи.

Версію сторони захисту суддя оцінює критично з огляду на те, що обставини зафіксовані на відеозаписі дають підстави стверджувати, що спілкування поліцейського з учасниками події відбулося одразу після того як автомобіль зупинився після перетину блокпосту, і в той момент автомобілем керував саме ОСОБА_1 .

Дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з приміткою ст.22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень зокрема, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (до яких відноситься і положення ст.130 КУпАП).

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає для водіїв безальтернативну міру адміністративної відповідальності у виді стягнень (основного і додаткового) - штраф в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що унеможливлює застосування щодо винної особи основного стягнення без додаткового, отже з метою виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень, суддя вважає необхідним піддати ОСОБА_1 цим видам стягнень.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст.40-1, 283 - 285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 адміністративним стягненням у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач: ГУК у Запорізькій області/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA 0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач: ГУК у Зап. обл./ТГ смт. Новомик/ 22030101, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку: UA 0008499, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов