Справа №521/366/24
Номер провадження 3/521/2105/24
П О С Т А Н О В А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

06 березня 2024 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі головуючого судді Гарського О.В., із секретарем судового засідання Шагака О.В., розглянув справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАД №002462 від 27.12.2023 року у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 КУпАП.

Сторони справи про адміністративне правопорушення, які приймали участь у судовому розгляді: потерпілий ОСОБА_2 , представник потерпілого адвокат Зайцев М.П., представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Онощенко К.В.,

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1. Формулювання обставин, які визнані суддею доведеними.

1.1. ОСОБА_1 14 грудня 2023 року о 18 годині 57 хвилин знаходячись у м. Одесі, по вул. Івана та Юрія Лип, 30, вчинив хуліганські дії, а саме наніс подряпини автомобілю KIA Sportage, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований біля під`їзду вказаного будинку, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, завдавши майну потерпілого ОСОБА_2 матеріальну шкоду.

1.2. Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ст. 173 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: дрібне хуліганство, тобто дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

2. Позиції сторін у справі.

2.1.Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Онощенко К.В. пояснила, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. Підтвердила, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був конфлікт з приводу місця паркування автомобіля, який на її думку, був вирішений. Стверджувала, що ОСОБА_1 не впізнає себе на відео, наявному в матеріалах справи, камера не фіксує обличчя. Доводи потерпілого ОСОБА_2 про вину ОСОБА_1 вважають припущенням.

2.2 ОСОБА_1 особисто в судові засідання не з`являвся, усних пояснень по справі не надавав. У письмових поясненнях підтвердив, що має з ОСОБА_2 конфлікт, який був раніше за часом з приводу паркувального місця, однак машину він не пошкоджував, на відео себе не впізнає. Представник ОСОБА_1 окремо надав до суду медичну документацію, яка підтверджує онкозахворювання у останнього.

2.3.Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні надав ґрунтовні пояснення з приводу обставин, викладених у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності. Також надав суду відеозапис з камер спостереження з аптеки у будинку №30 по вул. Івана та ОСОБА_3 .

2.4.Представник потерпілого адвокат Зайцев М.П. вважав, що вина ОСОБА_1 доведена повністю. Просив притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 173 КУпАП в межах санкції статті.

3. Докази на підтвердження встановлених суддею обставин.

3.1.Суддя вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, з наступних підстав.

3.2.Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 за обставинами справи показав, що проживає у під`їзді АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 є його сусідом, проживає у під`їзді № 3 вказаного будинку. З ОСОБА_1 він вперше познайомився 18 листопада 2023 року, коли в обідній час припаркував власний автомобіль біля під`їзду № 3. В той час невідомий йому чоловік ( ОСОБА_1 ) почав тривало сигналити. Ще через деякий час йому зателефонувала сусідка яка повідомила, що йому потрібно забрати свій автомобіль від під`їзду, оскільки інший сусід бажає припаркуватись. Вийшовши на вулицю він побачив раніше незнайомого ОСОБА_1 який повідомив йому, що потрібно забрати від під`їзду № 3 автомобіль, оскільки йому не зручно щось занести до під`їзду. Окрім того, він повідомив, що це його паркувальне місце, а тому не можна ОСОБА_2 залишати автомобіль біля під`їзду № 3, бо буде погано. Для того, щоб не конфліктувати з ОСОБА_1 , потерпілий переставив автомобіль на інше місце. Однак за відчуттями йому було дуже прикро, що без розумних причин, відбувся такий конфлікт. Сам по собі, ОСОБА_2 намагається уникати будь-яких конфліктів, особливо побутового характеру. Насправді ОСОБА_1 лише хотів поставити автомобіль на зручне для нього місце і це не було пов`язано із зручностями для перенесення вантажу. Це також додало розчарування у виниклій ситуації.

Після цього, 14 грудня 2023 року у вечірній час, після роботи він залишив автомобіль знову біля під`їзду № 3 будинку де він проживає із сім`єю. Автомобіль він залишив там не тому, що хотів комусь зробити на зло або прикрість, а тому, що іншого місця у подвір`ї не було. Повертаючись у вечірній час з тренування, він побачив на дверцятах власного авто подряпину, яка була з водійської двері по пасажирську. Йому одразу спав на думку громадянин ОСОБА_1 , який за своїми висловлюваннями, погрожував йому, якщо автомобіль він буде паркувати біля під`їзду № 3. Через сусідів, він дізнався де мешкає вказана людина. Разом з дружиною він піднявся до нього додому. Під час розмови ОСОБА_1 заперечував свою причетність до нанесення подряпини на його автомобіль. При цьому навіть сам казав, що можеш подивитись на мій ключ, я їм не дряпав автомобіль і взагалі був вдома. Коли з`ясувалось, що він тільки но приїхав, він знову почав заперечувати, що це не доводить, що він наніс подряпину. ОСОБА_2 запропонував йому вирішити конфлікт мирним шляхом і надав йому час подумати до ранку. З ранку він мав намір повідомити про це поліцію. Оскільки до ранку ОСОБА_1 не зателефонував і не прийшов, ОСОБА_2 звернувся до ВП № 1 ОРУП № 1. Розпочалась вказана адміністративна справа. Поліцейський отримав з Аптеки у будинку, який поряд відеозапис, при перегляді якого був встановлений ОСОБА_1 , як людина, яка нанесла подряпину на авто. Однак ОСОБА_1 при перегляді відео заперечив, що це він. Сусіди які переглядали відео та сам поліцейський стверджувано впізнали у вказаній людині на відео ОСОБА_1 Особливістю ходи його є певна кульгавість, яка є очевидною на відео.

3.3.В судовому засіданні досліджений відеозапис з камер відеоспостереження аптеки за адресою м. Одеса, вул. Івана і Юрія Лип, 30. На відео можливо побачити дуже чітко вхід до під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_3 . Відео досить хорошої якості. Так, на відео о 18 годині 53 хвилини до будинку під`їхав чорний автомобіль Hyundai cruz. Автомобіль ідентифіковано і сторонами не оспорюється, що належить ОСОБА_1 . Вказаний автомобіль підсвітив паркувальне місце саме біля будинку і під`їзду № 3, де знаходився автомобіль KIA Sportage ОСОБА_2 . О 18.57.42 годині на відео з`являється ОСОБА_1 одягнений у темні штани, темну куртку, темну шапку, з пакунком у руках, який йде, кульгаючи, в напрямку під`їзду № 3 будинку № 30, по вул. Івана і Юрія Лип, де припаркований автомобіль ОСОБА_2 . О 18.57.48 52 секунді можливо побачити, як ОСОБА_1 проходить повз машину KIA Sportage ОСОБА_2 та лівою рукою проводить по машині невстановленим предметом по дверях автомобіля з водійської сторони. Надалі підходить до дверей під`їзду № 3, відкриває ключом двері та заходить у під`їзд.

3.4.Аналізуючи докази, покази потерпілого та відеозапис, суддя вважає, що неможливо зробити інший висновок ніж той, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, дрібне хуліганство у вигляді пошкодження транспортного засобу ОСОБА_2 .

3.5.Суддя виходить з наступного. Пояснення потерпілого є дуже ґрунтовними, виваженими і послідовними не тільки щодо фактичних обставин події правопорушення але й щодо обставин, що передували їм. Так потерпілий без перебільшень і образ показав, що відбувся за місяць перед цим певний конфлікт з приводу паркувального місця з ОСОБА_1 . Хоча він сам не з?явився до суду, однак його представник підтвердив існування конфлікту раніше за часом між ним і потерпілим, який на їх переконання був вичерпаний. Таку саму думку має і сам ОСОБА_1 у письмових поясненнях. Разом з тим, суддя не вважає, що потерпілий забравши автомобіль з місця де це заважало ОСОБА_1 , вирішив конфлікту ситуацію.

3.6.Сама подія насправді штучно створено ОСОБА_1 , як людиною, яка вочевидь тривалий час проживає в будинку, вважає, що він має більш прав на ті чи інші дії, відношення або речі і предмети, які знаходяться поряд з будинком чи в самому будинку. Це відомий психологічний прийом, який переслідує багатьох людей, які не бажають замислитись над тим, що ніщо в світі не дає їм переваги над іншим лише тільки тому, що він раніше за часом зайшов у вагон, або наприклад оселився в певному місці чи будинку.

3.7.Неодноразово суддею проводилась думка, що сильні підозри у вчиненні правопорушення повинні вимагати від протилежної сторони хоча б бажання спростувати або пояснити події життя, що свідчать проти них. Так, за влучним висловлюванням англійського юриста Вільяма Вільза, можливо побачити наступне - «Загальне правило, що допускає дуже рідкісні винятки, полягає в тому ґрунтовному припущенні, що безневинний може пояснити підозрілі чи незвичайні явища, що помічаються в його особистості, одязі чи поведінці, і що в цьому випадку, якщо не повага до істини, то почуття самозбереження змусить його розсіяти підозри, що виникли. Відверте і задовільне пояснення обставин, що становлять причини підозри, завжди діє на користь обвинуваченого і викликає до нього довіру, якщо навіть у істині його пояснень і важко переконатися. З іншого боку, сила підозр, які викликаються відомими обставинами, збільшується, якщо підсудний не представляє жодного пояснення фактів, які, як можна ґрунтовно припустити, він має можливість і навіть пряму вигоду пояснити»1.

3.8. Перекладаючи цей вислів на події життя, необхідно зазначити, що не спростування самим ОСОБА_1 особисто такої правової ситуації, лише підтверджує розумність вже існуючих підозр, які в свою чергу переросли завдяки існуючим доказам у переконання про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Позиція представника ОСОБА_1 на думку судді не витримує жодної критики, якщо не сказати, що правової позиції взагалі не має. Повідомити в суді, що все є припущенням, а ОСОБА_1 є хворою на тяжку хворобу людина, не спростовує факту винуватості особи. Такі висловлювання не спростовують покази потерпілого, зображення особи на відео, його кульгавість, умисні рухи коло автомобіля. Така позиція показує лише слабке бажання зрозуміти наслідки вчиненого на фоні лінивого і не серйозного ставлення до можливості судового переслідування.

3.9.Об`єктивно судом встановлено, що ОСОБА_1 створивши штучно конфлікт із за паркувального місця, повторно створює ситуацію саме з цієї підстави з громадянином ОСОБА_2 . Те, що людина кульгає, виставляє ліву руку і шкрябає автомобіль, наче діє випадково або непомітно для інших, а після цього заходить саме у третю парадну, все це показує, що такою особою є ОСОБА_1 , а не третя стороння особа. Окрім того, відео настільки доброї якості, що на ньому можливо впізнати особу (якщо ти її бачив, хоча б раз в житті) не тільки за особливостями ходи, а візуально, за волоссям, статурою, рухами та одежею. У судді не має сумніву в правдивості показів потерпілого і тим більше не має сумніву в тому, що поліцейський за допомогою доказів, які надав у справі також впізнав ОСОБА_1 як особу винну у правопорушенні.

3.10.Якщо б ОСОБА_1 не представив відомостей про тяжке захворювання, рішення судді за наслідками могло бути набагато суворішим.

3.11.Обставини правопорушення й вина правопорушника, окрім показів ОСОБА_2 та відеозаписом, підтверджуються документами доказами, зібраними в порядку ст. 251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №002462 від 27.12.2023 року; заявою ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_1 ; копіями документів.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність.

4.1.Обставин, що пом`якшують відповідальність не встановлено.

4.2.Обставин, що обтяжують відповідальність, не встановлено.

5. Мотиви призначення стягнення і судового збору.

5.1.Санкція ст. 173 КУпАП за вказане правопорушення передбачає накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

5.2.Оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя вважає, що з урахуванням стану здоров`я ОСОБА_1 необхідним і достатнім стягненням для особи буде штраф в межах санкції статті.

5.3.При цьому, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та обставин які пом`якшують відповідальність /ч. 2 ст. 33 КУпАП/.

5.4.Накладаючи адміністративне стягнення на особу, суддя відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, вважає за необхідне стягнути судовий збір з ОСОБА_1 за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 грн. 60 коп.

5.5. При винесені постанови суддя керується ст. ст. 9, 10, 23, 33, 173, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1. Висновки судді.

1.1.Притягти до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 7 (семи) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 119 (сто дев`ятнадцять) гривень.

2. Рішення щодо судового збору.

2.1.Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

3. Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

3.1.Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою щодо якої її винесено, а також потерпілим.

3.2.Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

3.3. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

3.4. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

С У Д Д Я: О.В. Гарський

[1]Вільям Вільз «Досвід теорії непрямих доказів» 1864 рік, М.; Видавництво Книжковий дім «Ліброком» 2012 рік, С. 57

1 Вільям Вільз «Досвід теорії непрямих доказів» 1864 рік, М.; Видавництво Книжковий дім «Ліброком» 2012 рік, С. 57