справа № 361/2079/24
провадження № 3/361/1829/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2024, о 15:41 год., ОСОБА_1 , вчинив психологічне насильство, при цьому порушив вимоги терміновового заборонного припису серії АА№351365, від 17.02.2024, терміном на 10 діб, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток Viber 29.02.2024. Подав через канцелярію суду клопотання про закриття провадження у справі, зазначивши що з обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення він не погоджується, оскільки йому не було відомо про терміновий заборонний припис щодо нього, вважає складеним його безпідставно, оскільки провадження щодо нього за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, судом закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, психологічного тиску на дружину не вчиняв.

Потерпіла, ОСОБА_2 , у судовому засіданні, зазначила, що вони з ОСОБА_1 розписані близько року, однак через зміни у його поведінці відносини між ними погіршилися, через що останні 4 місяці вони разом не проживають (вона проживає в будинку своєї бабусі в с. Русанів Броварського району), додала, що ОСОБА_1 останнім часом веде себе неадекватно, приїжджаючи до місця її проживання конфліктує та погрожує їй фізичною розправою, вночі стукає у вікна її будинку. Щодо обставин викладених у протоколі зазначила, що по факту вчинення психологічного насильства з боку чоловіка, викликала поліцію, оскільки боялася за свою безпеку, внаслідок чого поліцейськими був складений терміновий заборонний припис, у присутності її чоловіка, однак від підпису він відмовився, після цього вона повторно звернулася в поліцію коли ОСОБА_1 в ході розмови почав виражатися нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та з силою гупав дверима. Просить суд застосувати відповідні заходи адміністративного стягнення, так як вона переживає за свою безпеку.

Заслухавши пояснення потерпілої та дослідивши долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 ЗУ ««Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, його вина, доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 22.02.2024 серії ВАД № 584642 зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений під підпис, заяви та клопотання не надходили; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується) від ОСОБА_2 від 22.02.2024, та її письмовими поясненнями зі змісту яких вбачається, що 22.02.2024, в ході розмови, її чоловік ОСОБА_1 , у її бік почав виражатися нецензурною лайкою; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №351365 від 17.02.2024, складений стосовно ОСОБА_1 , строком на 10 діб, згідно якого останньому заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 до 27.02.2024.

Вказані документи, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, які узгоджуються між собою.

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Щодо клопотання ОСОБА_1 , про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, слід відноситися критично, оскільки такі пояснення та позиція сторони захисту спростовані як поясненнями потерпілої ОСОБА_2 у судовому засіданні, так і зібраними працівниками поліції письмовими доказами, які відповідають положенням ч. 1 ст. 251 КУпАП, тобто є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку такими, що вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність, та обтяжуючих обставин в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та інші обставини, викладені у ст.ст. 33-35 КУпАП, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, вважаю доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Інший розмір та вид стягнення є більш суворим, враховуючи відсутність відомостей про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, для його застосування у даному випадку достатніх підстав не вбачається.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 173-2, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя Н. С. Сіренко