ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 рокуСправа № 495/664/24
Номер провадження 3/495/461/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І. І., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця: м. Ульяновка, Ульяновський район, Кіровоградська область, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований,

за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

24.01.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2024 о 15 год 00 хв прикордонним нарядом «Контрольний пост» на автошляху Одеса-Рені на території Білгород-Дністровського району Одеської області, був виявлений гр. ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину Державного кордону України в Республіку Молдова без дозволу відповідних органів влади, шляхом використання механізму отримання статусу біженця в Республіці Молдова. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України» та ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про прикордонний контроль», тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

10.01.2024 старший інспектор прикордонної служби впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітан ОСОБА_2 склав адміністративний протокол серії ПдРУ №308391 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

09.02.2024 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття справи на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав: 19.01.2024 за адресою АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 працівникам прикордонної служби пред`явив документ, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 12.06.2023 виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 , що на думку працівників прикордонної служби були з ознаками підробки. Відомості за вказаним фактом 20.01.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Згідно до проведеної перевірки встановлено, що посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 12.06.2023 та довідка ВЛК №2357 від 12.06.2023 дійсно видавалася на ім`я ОСОБА_1 , на підставі чого 30.01.2024 постановою дізнавача сектору Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області Плаксій Я. О. вищевказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Просив справу розглянути без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи на які посилався ОСОБА_1 , дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП з таких підстав.

Відповідності до статті 1 Кодексу, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах (ст. 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

З`ясовуючи обставини справи, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вищенаведеним вимогам, оскільки в ньому не наведено суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, в даному випадку - диспозиції ч.1 ст.204-1 КУпАП, повинна бути викладена таким чином, щоб було зрозуміло, де та за яких обставин проступок був вчинений, в яких саме діях або бездіяльності відобразився. Опис суті правопорушення має відповідати диспозиції правової норми, яка передбачає відповідальність за вказане правопорушення, дані про подію правопорушення слід конкретизувати.

За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, що полягає у спробі незаконного перетинання державного кордону України поза межами пунктів пропуску, і такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Вирішуючи питання у відповідності до положень до п. 2 ч. 1 ст.278 КУпАП чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що в порушення положень ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не містить суті скоєного адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч.1 ст.204-1КУпАП

Положеннями ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон може означати, що особа перетнула державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Відповідно спроба перетнути кордон поза пунктами пропуску через державний кордон означає певні умисні дії особи спрямовані на те, щоб перетнути державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Судом також були досліджені надані особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 документи, а саме копія постанови дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області від 30.01.2024 з якої вбачається, що 19.01.2024 до Ч/Ч ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора «102» про те, що 19.01.2024 близько о 15:11 за адресою Одеська область, Одеський район, с. Маяки 49 км Одеса - Рені було зупинено на пункті пропуску громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_3 , з метою безперешкодного перетину Державного кордону працівнику ДПСУ пред`явив у якості документу на власне ім`я, що дає право на перетин державного кордону України тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 12.06.23 видане ІНФОРМАЦІЯ_4 з явними ознаками підробки. Відомості за вказаним фактом 20.01.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. У ході досудового розслідування з метою перевірки вказаних документів був наданий запит до ІНФОРМАЦІЯ_5 та отримано відповідь, про те, що посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 12.06.2023 та довідка ВЛК № 2357 від 12.06.2023, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно видавалися ОСОБА_1 , та останній ВЛК дійсно проходив, отримав документи у встановленому законом порядку. Окрім того було здійснено телефонний дзвінок до ІНФОРМАЦІЯ_5 та перевірено, що вказана відповідь за вказаним вхідним номером дійсно видавалася.

Викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає, в чому саме полягає суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, не зазначено в чому саме полягають дії з кваліфікуючою ознакою спроба незаконного перетинання, не наведено, які саме дії здійснював останній, протокол не містить жодних відомостей щодо дій, вчинених ОСОБА_1 , які б відповідали об`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та керується стандартом доведення вини «поза розумним сумнівом».

За змістом частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Зважаючи на викладене, належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП, тобто спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, матеріали справи не містять.

Однією з обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні судом під час судового розгляду, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 204-1 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 7, 9, 204-1, 245, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі №495/664/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ірина БРАТКІВ