ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/149/24

Провадження № 3/293/167/2024

14 лютого 2024 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В., розглядаючи справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючої,

за ч. 1ст.183-1 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

31.01.2024 Відділом поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області відносно ОСОБА_1 складений протокол серії ВАД №050431 від 24.01.2024 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 183-1 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №050431 від 24.01.2024 убачається, що 24.01.2024 о 14 год 15 хв гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання здійснила несплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості сумарний розмір якої станом на 01.11.2023 становить 76 097,50 грн, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1ст. 183-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене судом на 24.01.2024 не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення (а.с. 23).

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_1 достеменно знала про складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її власноручний підпис у протоколі (а.с.2), також в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 згідно якої вона зазначає що просить адміністративні матеріали за ч.1 ст. 183-1 КУпАП розглядати у її відсутності, вину свою визнає та просить, суд, суворо не карати (а.с. 20).

Вирішуючи питання про розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд керується ч.1 ст.268 КУпАП, яка вказує на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Така позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст.17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Отже, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, з урахуванням вищенаведеного, суд уважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі ОСОБА_1 у зв`язку з чим розглядає справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В ході розгляду справи, суд встановив, що гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання здійснила несплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості сумарний розмір якої станом на 01.11.2023 становить 76 097,50 грн, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1ст. 183-1 КУпАП.

Диспозиція ч. 1ст. 183-1 КУпАП передбачає відповідальність у разі несплати аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, виступають суспільні відносини сфері забезпечення і дотримання прав дитини та інших передбачених законом суб`єктів на матеріальне утримання з боку осіб, які в силу нормативних приписів зобов`язані таке утримання надавати.

З об`єктивної сторони, адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документ до примусового виконання. Визначення періоду і розміру заборгованості здійснюється державним виконавцем, у провадженні якого перебуває відповідне виконавче провадження. За своїм характером таке правопорушення є триваючим, і розпочавшись одного разу з протиправної бездіяльності, воно триває у часі до моменту його припинення. Часом вчинення правопорушення слід вважати період, який розпочинається з моменту початку виконання об`єктивної сторони, тобто першої несплати яка входить в період заборгованості, і до погашення (припинення) заборгованості у сумі платежів понад шість місяців.

Суб`єктивна сторона проступку характеризується виною у формі як необережності так і умислу, але при відсутності ознак злісного ухилення від сплати аліментів, передбаченого статтями 164, 165 Кримінального кодексу України. При цьому, виходячи з диспозиції статті, не має значення, з яких причин особа не платить аліменти і чи були вони поважними, а достатньо лише факту несплати, який призвів до виникнення заборгованості у загальній сумі платежів понад шість місяців. Проте, наявність в особи об`єктивних чи непереборних причин, які унеможливлювали сплату аліментів (наприклад, тяжка тривала хвороба, надзвичайна ситуація або воєнні дії тощо), мають бути враховані судом при розгляді справи з метою вирішення питання про розмір стягнення або наявності підстав для звільнення особи від відповідальності через крайню необхідність (ст.18 КУпАП), чи закриття справи за статтею 22 КУпАП.

Суб`єкт правопорушення є спеціальним, це особа, яка на відповідній правовій підставі зобов`язана сплачувати аліменти на утримання іншої особи.

Відповідно до письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від 24.01.2024 ОСОБА_1 пояснила що дійсно не сплачувала аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 2011 р.н., вину свою визнає та просить суворо не карати (а.с. 19).

Згідно розрахунку заборгованості Житомирської ВДВС у Житомирській області станом на 24.01.2024 боржник ОСОБА_1 має заборгованість з серпня 2018 року по грудень 2023 рік в загальній сумі 78 930,50 грн (а.с. 15-17), за згідно листа Житомирської ВДВС у Житомирському районі Житомирської області вбачається рух виконавчого провадження за виконавчим листом №293/1321/18 від 03.10.2019, що виданий на підставі рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 13.08.2019 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 (а.с. 5-6).

За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1ст.183-1 КУпАП, як несплата аліментів.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія № 050431 від 24.01.24 (а.с. 2), заявою про кримінальне правопорушення ОСОБА_1 (а.с. 4), листом Житомирського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області від 24.11.2023 про стан виконавчого провадження (а.с. 5-6), заочним рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 13.08.2019 року (а.с.7-9), вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.01.2023 року (а.с.11-13), письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.01.2024 (а.с. 19), розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 24.01.2024 (а.с. 15-17).

Відповідно до ч. 1ст. 284 КУпАП справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9,33,245,252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Суд неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі докази по справі дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 183-1 КУпАП України є повністю доведеною.

Разом з тим, суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статями 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст. 183-1 КУпАП у виді суспільно корисних робіт на строк сто двадцять годин.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,34-35,40-1, ч.1ст.183-1, 245,251, 252, 256, 283, 285,289,291,294,307,308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", суд

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Людмила ЛОСЬ