Єдиний унікальний номер судової справи 468/2027/23
Номер провадження 33/812/44/24 Головуючий у місцевому суді: Муругов В.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Голощаповою А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 21 грудня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №480815, який надійшов на розгляд до Баштанського районного суду Миколаївської області та був складений 08 вересня 2023 року, встановлено, що 08 вересня 2023 року о 21 год. 33 хв. в місті Баштанка по вулиці Полтавській біля будинку №33, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя, нестійка хода). У присутності двох свідків водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а після чого відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, що було зафіксовано за допомогою технічних засобів відеозапису. Вказаним останній порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 21 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, 29 грудня 2023 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 поштою надіслав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 21 грудня 2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на не, що він не керував транспортним засобом, а був лише пасажиром, що підтверджується відеозаписом працівників поліції. Вказане в суді першої інстанції також підтвердив свідок ОСОБА_2 , який саме і керував транспортним засобом.

Звернуто увагу на те, що поліцейські не роз`яснювали ОСОБА_1 його права та обов`язки.

Також зазначено, що для фіксування факту відмови від проходження огляду поліцейські запросили двох свідків, один з яких перебуває у неприязних з ним стосунках.

Окрім того, вказано на те, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб, а озвучена ними причина зупинки, як то не подача сигналу світловим покажчиком маневру (повороту), не відповідає дійсності, оскільки не підтверджена матеріалами справи.

В судове засідання апеляційного суду від 30 січня 2024 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи апеляційним судом повідомлявся належним чином.

На електронну адресу апеляційного суду, від імені особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , без накладення кваліфікованого електронного підпису, надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням останнього на лікуванні. В клопотанні також зазначено, що підтверджуючі документи закладу охорони здоров`я будуть надані апеляційному суду в наступне судове засідання.

Положення КУпАП України не містять норм про можливість подачі до суду процесуальних документів в електронній формі, зокрема, у форматі WORD, PDF або JPG, шляхом їх надіслання на електронну пошту. Проте, не виключається подання скарги за правилами КУпАП, сформованої в підсистемі «Електронний суд» та скріпленої електронним цифровим підписом (ЕЦП), з урахуванням положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Згідно зі ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Статтею 6 вказаного Закону України встановлено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч.1 ст.7 зазначеного Закону України оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Відповідно до п.п.15,27,44 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис це електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис; кваліфікований електронний підпис це удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису (ч.6 ст.18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»).

Між тим, відповідно до довідки Миколаївського апеляційного суду від 30 січня 2024 року, надіслана на електрону адресу апеляційного суду заява від імені ОСОБА_1 наведеним вище вимогам закону не відповідає, оскільки не містить кваліфікованого електронного підпису.

У зв`язку тим, що вказана заява не має кваліфікованого електронного підпису, то ця заява вважається такою, що не підписана особою, яка її подала, а відповідно не приймається апеляційним судом до уваги.

Отже, оскільки особа, яка бере участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення була належним чином повідомлена про дату і місце розгляду справи з врахуванням вимог ст.277-2 КУпАП, то апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без її участі.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР) ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок).

Відповідно до п.п.2,3,6,7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №480815, який надійшов на розгляд до Баштанського районного суду Миколаївської області та був складений 08 вересня 2023 року, встановлено, що 08 вересня 2023 року о 21 год. 33 хв. в місті Баштанка по вулиці Полтавській біля будинку за №33, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя, нестійка хода). У присутності двох свідків водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а після чого також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, що було зафіксовано технічними засобами відеозапису. Вказаним останній порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Зі змісту протоколу убачається, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписати відмовився, проте надав пояснення, в яких зазначив, що він, як пасажир, не згоден з пред`явленим до нього обвинуваченням.

Вказаний протокол складений за участю свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , власноручно ними підписаний, а також особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

За такого, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

При цьому, при вирішенні справи, апеляційний суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.2.5 ПДР, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності наступних обставин:

- керування особою транспортним засобом у конкретний час і місці;

- вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан наявності чи відсутності стану сп`яніння;

- наявність категоричної відмови особи, як водія транспортного засобу, пройти відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан сп`яніння.

Матеріали даного провадження містять відеозапис події, який є доказом у справі, та який підтверджує обставини справи, які зафіксовані в протоколі про адміністративні правопорушення від 08 вересня 2023 року.

Дослідивши зазначений відеозапис встановлено, що поліцейський автомобіль слідує за транспортним засобом - автомобілем, марки і моделі Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Поліцейськими було подано сигнал про зупинку водієм вищевказаного транспортного засобу але водій зупинився не одразу. Спочатку звернув праворуч у двір, зупинившись вже біля будинку. Одразу після зупинки автомобіля працівники поліції підійшли до транспортного засобу, в якому на передньому правому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_1 . Інших осіб у транспортному засобу не було. ОСОБА_1 заперечував, що саме він був за кермом вищевказаного транспортного засобу. При цьому, поведінка ОСОБА_1 давала поліцейським підстави для підозри, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та у зв`язку із виявленими у нього ознаками такого сп`яніння ними було запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовся.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». Відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Факт відмови на вимогу працівників поліції пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі підтверджений також письмовими поясненнями свідків.

В письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зазначено, що 08 вересня 2023 року їх було запрошено у якості свідків та в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Газоаналізатора Drager Alcotest 6810 на місці зупинки транспортного засобу, а також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі.

Підстави ставити під сумнів пояснення свідків, відсутні, оскільки ці пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, котрі слідують з документів, що містяться в матеріалах справи. При цьому, вказані свідки засвідчили виключно відмову ОСОБА_1 , як водія, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказане також підтверджується матеріалами відеозапису, оскільки, як вище зазначалось, поліцейськими застосовувались технічні засоби відеозапису.

Апеляційний суд звертає увагу, що у водія, після вимоги поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, був вибір або пройти огляд у встановленому законом порядку, якщо він вважав, що не має ознак сп`яніння, або відмовитися від проходження огляду. При цьому, з відеозапису не вбачається будь-яких дій працівників поліції щодо примушення ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже, на думку апеляційного суду, волевиявлення ОСОБА_1 на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку було добровільним та усвідомленим.

При цьому, мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до п.2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі на те, що він не керував транспортним засобом, а водієм була інша особа не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки спростовуються наявним відеозаписом, на якому зафіксовано, що під час зупинки транспортного засобу автомобіля, марки і моделі Volkswagen Passat, реєстраційний номер, НОМЕР_1 , та підходу до нього працівників поліції, у вказаного автомобіля горіли лампи гальмових фар, що фактично свідчить про те, що в даному автомобілі хтось натискав на гальмову педаль. При цьому, за вказаний проміжок часу, з транспортного засобу жодна особа не виходила, а в салоні вищевказаного автомобіля знаходився лише ОСОБА_1 . Вказане поза розумним сумнівом дозволяє встановити, що саме ОСОБА_1 керував вищевказаним транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги про те, що на якусь коротку мить на відеозапису поліцейських не видно передні двері автомобіля зі сторони водія, що, як на думку ОСОБА_1 , достатньо для того, щоб ОСОБА_2 , який за версією ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, встиг вийти з машини, залишившись при цьому непоміченим для поліцейських, апеляційний суд вважає необґрунтованими та спростовуються інформацією, зафіксованою на відеозапису.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що інша особа ОСОБА_2 керував транспортним засобом, про що він особисто підтвердив у суді першої інстанції, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки, як правильно зазначив районний суд, пояснення свідка не підтверджені жодними доказами, є не послідовними та спростовуються відеозаписом події, що мала місце 08 вересня 2023 року.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно відсутності доказів причин зупинки транспортного засобу, то апеляційний суд звертає увагу на те, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Окрім того, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу.

Також не можуть бути прийняті до уваги твердження особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 , про те, що йому не було роз`яснено працівниками поліції його прав, обов`язків та наслідків складання протоколу, оскільки як водій, який отримав у встановленому порядку посвідчення водія, він повинен знати та неухильно дотримуватися вимог Правил дорожнього руху, зокрема п.2.5 щодо обов`язку на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, не виконання яких тягне за собою відповідальність, передбачену КУпАП. До того ж, вказане твердження спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що водію роз`яснено про його права та обов`язки, а також те, що він порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачено ч.1.ст.130 КУпАП.

За такого, при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків районний суд правильно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об`єктивно підтверджено відеозаписом, наданим поліцейськими, що у відповідності до положень ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Також, як зазначалось вище, відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Оскільки сам факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що районний суд правильно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а також, що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Письмові докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст.33 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова районного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 21 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова