ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/5155/20 Номер провадження 33/814/16/24Головуючий у 1-й інстанції Колесник С.А. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Безкоровайного В.А. подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 18 травня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок.

За постановою судді, 23.03.2020 о 14:44 год. в м. Харкові, по вул. Садовій, буд. 3/5, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Oсtavia д/н. НОМЕР_1 не дотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на транспортний засіб Ford Escape д/н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

23.03.2020 о 14:44 год. в м. Харкові, по вул. Садовій, буд. 3/5, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Oсtavia д/н. НОМЕР_1 , став причетним до ДТП та з невідомих причин залишив місце пригоди.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п.п. 2.10 а, 13.1 Правил Дорожнього руху України, тобто вчинення правопорушень, що передбачені ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Безкоровайний В.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 18 травня 2020 року, в якій просить скасувати постанову судді, закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Вказує, що автомобіль Ford Escape д/н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 був припаркований з порушенням Правил Дорожнього руху, оскільки по вул.Садовій наявний знак заборони паркування. На переконання апелянта, водій автомобіля Ford Escape д/н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 створив перешкоду для руху.

Крім того, автомобіль марки «Chevrolet» також порушив правила ПДР, тим самим створив аварійну ситуацію, фактично спровокував у подальшому ДТП.

Звуків зіткнення не почув, лише побачив, як склалося праве бокове дзеркало на його автомобілі, тому й продовжив рух, наміру залишати місце ДТП не мав, оскільки був переконаний, що ДТП не сталося.

Зауважує, що схема ДТП не відповідає дійсній дорожній ситуації.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце судового розгляду, до приміщення Полтавського апеляційного суду не з`явилися, клопотань, заяв про відкладення судового засідання не надавали, тому вважаю за можливе розгляд справи провести за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктами правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Так, статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно з пунктом 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень зафіксовані у протоколах про адміністративне правопорушення, підтверджуються схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовані дорожня обстановка, місце дорожньо-транспортної пригоди та положення транспортного засобу на місці пригоди та його пошкодження, рапортом працівника поліції від 23 березня 2020 року, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , який підтвердив, що 23 березня 2020 року він, керуючи автомобілем Skoda Oсtavia, по вул. Садовій у м.Харкові в ході руху допустив зіткнення правим боковим дзеркалом свого автомобіля з автомобілем Ford Escape, внаслідок чого останній отримав механічні пошкодження заднього бамперу. Після чого від`їхав на місце парковки, яке розташоване за місцем проживання.

Крім того, з наявного відеозапису вбачається, в ході руху транспортний засіб Skoda Oсtavia здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Ford Escape д/н. НОМЕР_2 , та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Автомобіль Skoda Oсtavia д/н. НОМЕР_1 при наїзді на автомобіль Ford Escape д/н. НОМЕР_2 , що стояв, доволі сильно похитнувся із сторони в сторону, від удару в автомобіля Skoda Oсtavia д/н. НОМЕР_1 склалось праве дзеркало заднього виду, що змусило водія Skoda Oсtavia д/н. НОМЕР_1 зупинитись та здійснити рух заднім ходом для подальшого об`їзду автомобіля Ford Escape д/н. НОМЕР_2 , що на переконання суду, повністю спростовує твердження ОСОБА_1 про відсутність відчутного контакту між автомобілями, який давав підстави усвідомлювати допущення факту причетності дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, інший автомобіль марки «Chevrolet» в ході зустрічного руху зупинився, тим самим надавав можливість автомобілю Skoda Oсtavia д/н. НОМЕР_1 здійснити об`їзд припаркованого автомобіля Ford Escape д/н. НОМЕР_2 .

Таким чином, письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 в цілому узгоджуються з протоколами про адміністративні правопорушення, схемою ДТП та наявним відеозаписом події.

Виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 23 березня 2020 року, вбачається, що водій автомобіля Skoda Oсtavia д/н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечного інтервалу на проїжджій частині, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем

Ford Escape д/н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , тим самим вимоги п. 13.1, п. 2.10 а ПДР України не виконав.

Наявні докази у справі, а саме схема місця ДТП, пояснення водія ОСОБА_2 , відеозапис події, на переконання апеляційного суду, беззаперечно спростовують позицію сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_1 до вказаної дорожньо-транспортної пригоди та доводять порушення останнім вимог п.п.2.10а, 13.1 ПДР, які знаходилися в прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП.

Доказів щодо спростування висновків судді про порушення ОСОБА_1 п.п.2.10а, 13.1 ПДР України матеріали справи не містять, не надано таких доказів й апеляційному суду.

Матеріалами справи підтверджується факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, в зв`язку з чим, як наслідок, і факт дорожньо-транспортної пригоди з участю даного водія та наявність механічних пошкоджень, а тому твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про допущення порушень Правил дорожнього руху іншими водіями апеляційний суд не бере до уваги, оскільки саме дії водія ОСОБА_1 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з фактом ДТП.

Посилання на невідповідність схеми ДТП дійсній дорожній ситуації є необгрунтованими, оскільки вони спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які є належними та допустимими. Сама схема ДТП містить всю необхідну інформацію, яка підлягала встановленню у даній справі.

Таким чином, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 містять всі фактичні дані, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихст.ст.122-4, 124 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині до уваги не приймаються.

Доказів на спростування викладених у протоколах про адміністративні правопорушення та постанові судді обставин того, що ОСОБА_1 не винний у настанні ДТП матеріали справи не містять.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд вважає, що невизнання ОСОБА_1 своєї вини необхідно розцінювати, як спосіб захисту, обраний ним з метою уникнути відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, оскільки останній, відповідно до вимог п. 13.1 ПДР України, повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, перед початком руху та будь-якою зміною напрямку руху, повинен був переконатися, що це буде безпечним, та відповідно до п.2.10а ПДР України залишатися на місці пригоди.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції від 18 травня 2020 року скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу адвоката слід залишити без задоволення.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Безкоровайного В.А. подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 18 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко