СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/94/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до змісту протоколу серії ААД №726264 від 18.11.2023 р. ОСОБА_1 18.11.2023 р. о 23:05 год. у м.Києві по бул.Кольцова-просп.Л.Курбаса, 16а керував транспортним засобом «Тесла» д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припарковані транспортні засоби - «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3 , «Рено» д.н.з. НОМЕР_4 , «Опель» д.н.з. НОМЕР_5 , чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу серії ААД №726265 від 19.11.2023 року ОСОБА_1 18.11.2023 р. о 23:05 год. у м.Києві по бул.Кольцова-просп.Л.Курбаса, 16а керував транспортним засобом «Тесла» д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального механічного приладу «Alcotest Drager 7510», результат - 1.44 проміле. У зв`язку із чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

ОСОБА_1 під час розгляду справи вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечує, пояснює, що напередодні випив кілька келихів пива разом із друзями після чого він не пам`ятає ні обставин дорожньо-транспортної пригоди, ні хто керував транспортним засобом «Тесла» д.н.з. НОМЕР_2 .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бондарчук В.В. просить закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Вказує, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що ним не заперечується. Водночас, він не міг оцінити справжність обставин ДТП, оскільки не сприймав, забував інформацію, яку йому доводили інспектори патрульної поліції. Він постійно наголошував, що не розуміє як сталось ДТП. Тобто, ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не усвідомлював справжність подій, а також питань інспектора патрульної поліції про особу, яка перебувала за кермом транспортного засобу у момент вчинення ДТП. Окрім того, відеозапис не містить підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Тесла» д.н.з. НОМЕР_2 , що свідчить про те, що ймовірно він не перебував за кермом. Також із відеозапису (5 хв. 53 сек.) вбачається, що ОСОБА_1 сидів на задньому сидінні транспортного засобу, а за кермом сиділа інша особа. Зауважує про неправильно вказаний час вчинення ДТП у протоколі, оскільки 23:05 год. це час виклику патрульної поліції, а ДТП сталась раніше. Щодо протоколу серії ААД №726264 від 18.11.2023 р. вказує, що на схемі місця ДТП не відображено та не зафіксовано ширину проїжджої частини разом із роздільними смугами, розташування дорожньої розмітки, що передбачено п. 4 Розділу ІХ Інструкції від 07.11.2015 р. №1395. Інспектор патрульної поліції відмовився вносити до схеми місця ДТП відомості про відстань до пішохідного переходу. Вказане вважає упередженим ставленням до ОСОБА_1 . Також, враховуючи розташування автомобілів, що відображено на схемі місця ДТП, відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції, вважає, що водіями припаркованих на узбіччі автомобілів, які зазнали механічних пошкоджень, здійснено порушення п.15.10 ПДР, що свідчить про наявність їх вини у ДТП.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходить наступного.

Щодо заперечень про сумніви щодо можливості свідомого сприйняття ОСОБА_1 обставин ДТП.

Як на підставу заперечень сторона захисту посилається на перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до не усвідомлення ним справжності подій, а також питань інспектора патрульної поліції про особу, яка перебувала за кермом транспортного засобу у момент вчинення ДТП, про що робиться імовірний висновок, що за кермом перебувала інша особа.

З відеозапису із нагрудної камери працівника патрульної поліції зафіксовано перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що ним не заперечується ні під час ДТП, ні під час розгляду справи. Вказане також підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального механічного приладу «Alcotest Drager 7510», результат - 1.44 проміле.

Суддя оцінивши вказані пояснення зазначає, що склад адміністративного правопорушення - це сукупність ознак єдності його об`єктивних і суб`єктивних характеристик, які є необхідними для визначення діяння правопорушенням: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. При цьому, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення - це сукупність ознак, які характеризують суб`єктивне (психічне) ставлення особи до вчиненого нею протиправного діяння та його негативних наслідків, а саме вина, мотив і мета правопорушення. Вина - основна й обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння та його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності.

У разі відсутності вини особи в адміністративному порушенні провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Однак, потрібно враховувати, що порушення свідомо-вольового контролю своєї поведінки притаманні індивідуально-психологічні особливості особи. Суду не надано доказів, які б підтвердили перебування ОСОБА_1 у такому стані, який би істотно вплинув на його свідомість і поведінку, що позбавило б його можливості усвідомлювати значення дій та/або керування ними. Клопотань про проведення судово-психіатричної експертизи стороною захисту не заявлялось.

Разом із тим, оцінюючи докази надані суду - протокол про адміністративне правопорушення ААД №726264 від 18.11.2023 р., серії ААД №726265 від 19.11.2023 року, акт огляду на стан сп`яніння із позитивним результатом, диск з відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, пояснення ОСОБА_1 , який не заперечує перебування його в стані алкогольного сп`яніння, суддя доходить висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Недостатнє внутрішнє сприйняття особи не спростовує факту перебування її у стані алкогольного сп`яніння, не спростовує факту керування транспортним засобом та не може бути підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1. ч. 1 ст. 247 КУпАП. Напроти, перебування особи у такому стані згідно п. 6 ст. 35 КУпАП є обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому свідчить про підвищену суспільну небезпечність.

Саме по собі перебування особи у стані алкогольного сп`яніння не можна не враховувати при встановлення вини, адже, керуючи автомобілем у нетверезому стані, що не спростовано стороною захисту, ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, що завдало матеріальних збитків іншим учасникам дорожнього руху. Уникнення особою відповідальності за таких обставин негативно вплине на сприйняття суспільством, зокрема іншими водіями, необхідності дотримуватися Правил дорожнього руху.

Щодо заперечень про не керування транспортним засобом.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно із п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З матеріалів відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що приїхавши на виклик на місце ДТП, працівник патрульної поліції запитав хто є водієм автомобіля «Тесли», на що ОСОБА_1 впевнено відповів, що він і підтвердив своє перебування у стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, під час складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 надав письмові пояснення у яких вказав, що не впорався з керуванням, потрапив у ДТП, пошкодивши два автомобілі. На думку суду наявні беззаперечні докази підтверджують не лише порушення ОСОБА_1 ПДР, а й поза розумним сумнівом доводить факт керування ним транспортним засобом.

Посилання адвоката Бондарчука В.В. на знімок із відеозапису з нагрудної камери поліцейського із якого вбачається, що ОСОБА_1 сидів на задньому сидінні транспортного засобу, а відтак за кермом перебувала інша особа, судом оцінюється критично. Із вказаного матеріалу не можливо встановити точний час такого перебування ОСОБА_1 на задньому сидінні автомобіля. Вказане не доводить, що ОСОБА_1 не керував автомобілем та до приїзду патрульної поліції перебував виключно на задньому сидінні автомобіля. Окрім того, із відеозапису нагрудної камери патрульної поліції вбачається, що у період складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 разом із іншими особами знаходився в автомобілі «Тесла» д.н.з. НОМЕР_2 , неодноразово заходячи і виходячи з нього, міняючись місцями. А тому суд, доходить висновку, що стороною захисту вибірково обрано зафіксований момент, коли ОСОБА_1 перебував на задньому сидінні транспортного засобу, що не доводить його знаходження там у момент ДТП.

Окрім того, суддя звертає увагу, що працівниками патрульної поліції дотримано вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Суддя, враховуючи особу правопорушника, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол серії ААД №726265 від 19.11.2023 р., протокол серії ААД №726264 від 18.11.2023 р., схему місця ДТП, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , акт огляду на стан сп`яніння, диск з відеозаписом, письмові заперечення адвоката Бондарчука В.В., доходить висновку про доведеність вини правопорушника у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, його майновий стан, ставлення до вчиненого, з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, вважаю, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у межах санкції, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в межах санкції.

На підставі викладеного, з метою виконання завдань КУпАП та запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки за санкцією ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи вище викладене та керуючись статтями 33-35, 124,130 ч. 1, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП застосувати адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 289, 290 КпАП України.

Постанова є виконавчим листом, який підлягає пред`явленню до виконання протягом 3 (трьох) місяців.

Суддя І.Ю. Єросова