Єдиний унікальний номер 725/9001/23
Номер провадження 3/725/188/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2024 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Федіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 25.10.2023 року о 18 год. 16 хв. в м.Чернівці по вул. Горіхівській, 14 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Peugeot 308 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміни забарвлення шкірного покриву обличчя). Огляд пройшов на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Drager Alcotest 0432, результат - 0,82 % проміле та з результатом був незгоден. Після чого, водія було доставлено до лікаря-нарколога, де він відмовився від проходження огляду у лікаря, що підтверджується висновком №1432 від 25.10.2023 року. Від керування відсторонений.

Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 2.5 ПДР України та такі його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18.12.2023 року дану справу було повернуто на доопрацювання з підстав відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, на виконання вказаної постанови старшим інспектором з ОД ВАП УПП в Чернівецькій області капітаном поліції А.Місько долучено до матеріалів справи заяву.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 4 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду вирішує питання чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Дослідивши наявні в матеріалалх справи докази, прихожу до висновку про наявність підстав для повернення матеріалів справи на доопрацювання, виходячи з наступного.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 19 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд , відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

За таких обставин з метою встановлення наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доказуванню підлягає порушення ним вимог п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до вимог п. 2.5, пп. а) п. 2.9 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, законодавець зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП.

З системного аналізу вище наведеного вбачається, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за кількома кваліфікуючими ознаками, зокрема порушення вимог п. 2.9 а) ПДР України за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також порушення вимог п. 2.5 ПДР України в частині відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2,3, 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктами 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Drager Alcotest, результат - 0,82 %, натомість не був згодний із вказаним результатом та був направлений працівниками поліції в ЧОНД, що підтверджує дотримання процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Натомість, ОСОБА_1 відповідного огляду за направленням в ЧОНД не пройшов.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист права та основоположних свобод людини (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом. Тобто, фактично «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного та зважаючи на висновки, що містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», «Карелін проти Росії» можна дійти висновку, що фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, по суті становить виклад обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Таким чином, працівникам поліції слід уточнити обставини правопорушення в частині порушення вимог п. 2.5 ПДР України.

В контексті вище наведеного також слід зазначити наступне.

За загальними правилами підсудності, встановленими ч.1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Так, згідно протоколу ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за адресою м.Чернівці, вул. Горіхівська, 14, що не належить до територіальної підсудності Першотравневого районного суду м.Чернівці, а відновиться до Шевченківського району м.Чернівці відповідно до раніше існуючого територіального поділу міста.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

У листі Ради суддів України від 22.07.2020 року № 9рс-466/20-вих роз`яснено, що до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Враховуючи вимоги ст. 276 КУпАП питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення вирішується відповідним органом Національної поліції.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.8,-11,245, 251, 256, 278 КУпАП -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 - повернути Управлінню патрульної поліції в Чернівецькій області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна