Справа № 681/79/24
Провадження 3/681/111/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2024 р. м.Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горгулько Н.А.,

розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліцейської діяльності №3 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №476639 (далі-протокол), 10.01.2024 об 11 год. 17 хв. на автодорозі с.Блидні-с.Котюржинці Шепетівського району ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ-2101», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився із застосуванням приладу «Драгер - 6810», результат огляду 1,32 %о.

Такими діями ОСОБА_1 , на думку автора протоколу, порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини не визнав, пояснив, що в той день він разом зі своєю сестрою та кумом їздили у справах, за кермом був кум, дорогою автомобіль заглох і кум пішов в сусіднє село по допомогу, а він разом з сестрою залишились сидіти в автомобілі, пообідали з нею і трохи випили; при цьому він пересів на сидіння водія задля того, аби періодично прогрівати автомобіль, бо було холодно; автомобілем він не керував, хоча, на пропозицію поліцейського, пройшов огляд на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, дослідивши матеріали справи, суддя зазначає про таке.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є керування особою транспортним засобом.

У п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Якщо безпосередньо уповноваженою особою не було встановлено сам факт керування особою транспортним засобом до його зупинки, подальша вимога співробітника поліції до даної особи пройти огляд на стан сп`яніння, носить неправомірний характер.

Як вбачається із відеозапису, ОСОБА_1 послідовно, із початку спілкування із працівниками поліції заперечував, що керував транспортним засобом. При цьому з відео чітко вбачається, що автомобіль при наближенні працівників поліції стоїть на узбіччі, двигун не ввімкнений.

Уповноважені особи поліції, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, не надали суду доказів, які би спростовували послідовну позицію ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом.

Наданий працівниками поліції відеозапис не містить жодних відомостей, які б свідчили, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем 10.01.2024 об 11 год. 17 хв. та спростовували би його пояснення в судовому засіданні.

Зважаючи на положення ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), при цьому, Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення та додатків до нього викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Беручи до уваги, що винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, тому, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись наведеним, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.279, 280 КУпАП суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена, особою щодо якої її винесено, до Хмельницького апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.А.Горгулько