П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року (час розгляду о 11 год 15 хв) суддя Черкаського районного суду Черкаської області Суходольський О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

за ч.1 ст.164 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

До Черкаського районного суду Черкаської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , складений на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 003246 від 09.02.2024 року, в якому зазначено, що, ОСОБА_1 09.02.2024 року о 13 годині 50 хвилин, на 39 км а/д Н-16 на мікроавтобусі «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснював господарську діяльність з перевезення 12 пасажирів по маршруту м. Черкаси смт Лисянка за кошти у розмірі 200 грн мікроавтобусом без одержання ліцензії, чим порушено ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

У судовому засіданні ОСОБА_1 обставини вказані у протоколі заперечив та пояснив суду, що господарською діяльністю не займається, їздив на базу ОПС по товар, а також з госпіталя в м.Черкаси забрав військового ОСОБА_2 , щоб завезти в смт Лисянка, Звенигородського району Черкаської області. На ОПС базі до нього підійшов незнайомий чоловік та попроився його підвезти по дорозі, на що він погодився, безоплатно. Кошти з пасажирів не брав. З обставинами, вказаними у протоколі, не згідний, просив його виправдати.

Крім цього, у судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_2 , який є військовим, пояснив, що водій ОСОБА_1 забрав його з госпіталя в м.Черкаси, де він був на лікуванні, щоб завезти до смт Лисянки, Звенигородського району Черкаської області. Ніяких коштів за проїзд водій не брав ні з нього , ні з іншого чоловіка.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та пояснення свідка ОСОБА_2 , приходить до наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 279 КУпАП на засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. При цьому серед обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначених ст. 280 КУпАП, є встановлення того, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів, при розгляді справ про адміністративні правопорушення на транспорті необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 та 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Матеріали справи у підтвердження вини у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 містить протокол про адміністративне правопорушення № 003246, направлення на рейдову перевірку №012988, довідку Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті, пояснення ОСОБА_3 та фотографії. Будь-які інші докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, відсутні.

Вказані матеріали адміністративної справи суд вважає недостатніми для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Суд констатує, що у матеріалах справи відсутні пояснення інших свідків, відсутні докази здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пасажирів мікроавтобусом за кошти у розмірі 200 грн без відповідної ліцензії, відсутні докази передання коштів ОСОБА_1 за перевезення ним пасажирів, вилучення коштів. Суд констатує, що у матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких можна було б зробити висновок про винуватість особи. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд критично оцінює письмове пояснення свідка ОСОБА_3 , що міститься в матеріалах справи, оскільки такі пояснення незрозуміло ким написані, без зазначення точної адреси проживання та інших контактних даних, не вказано кому написані пояснення, ким відібрані, тощо, тобто з недотриманням загальноприйнятої форми написання пояснень. Відповідно, суд не має можливості викликати дану особу в суд для надання пояснеь безпосередньо у судовому засіданні. Тому, вказане пояснення суд вважає недопустимим доказом. Вказане пояснення спростовується показаннями ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , допитаних в судовому засіданні, а також відсутністю доказів оплати пасажирами послуг за їхнє перевезення.

Згідно ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, враховуючи матеріали справи, пояснення водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а тому провадження підлягає до закриття. Судове рішення не може грунтуватись на припущеннях.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, тому в даному випадку судовий збір не підлягає стягненню з винної особи.

Керуючись ч. 1 ст. 164, ст. 247, КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі №707/403/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Черкаський районний суд Черкаської області.

Суддя: О. М. Суходольський