г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/345/24
Номер провадження 3/213/578/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рога Дніпропетровської області Мазуренко В.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №996484 від 11 січня 2024 року, ОСОБА_1 , 11 січня 2024 року, о 13.08 годин, перебуваючи на території ринку, який розташований за адресою: вул. Гірників, 9 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області здійснював господарську діяльність з продажу спиртних напоїв без отримання ліцензії на проведення певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до ст. 15 ЗУ №481/95 ВР від 19 грудня 1995 року, чим порушив ч.1 ст.164 КУпАП.

Постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2024 року вищевказаний протокол було повернуто для дооформлення, оскільки останній не містить даних чи була проведена перевірка того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності, та який вид господарської діяльності він здійснює, чи має ліцензію на продаж спиртних напоїв. Не вказано, чим підтверджується факт продажу ним спиртних напоїв, оскільки свідки правопорушення відсутні, з фототаблиці також не видно факту реалізації. В протоколі не вказано який саме алкогольний продукт реалізував ОСОБА_1 та в якій кількості (об`єм). Також, матеріали справи не містять підтвердження того, яка саме рідина міститься у ємкостях, що були вилучені у ОСОБА_1 , чи є ця рідина - алкогольним напоєм, чи проводилась експертиза на підтвердження цього.

13 лютого 2024 року протокол повторно надійшов до суду, проте недоліки, що слугували підставою для його повернення на дооформлення усунуто не було.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.164 КУпАП суду надано не було.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 164 ч.1 КУпАП на підставі ст. 247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п. 3 КУпАП України повинна бути провадженням закрита за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Речові докази у виді двох пляшок спиртних напоїв, кожна по п`ять літрів об`ємом, які зберігаються відповідно до квитанції №14 у ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В. Мазуренко