Провадження № 33/801/99/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2023 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. на користь держави. Стягнуто з неї в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погодившись з цією постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. п. 12. 1, 13.1 ПДР України, натомість у висновку експерта не зазначено, що вона вказані пункти ПДР України порушила, більше того, висновком експерта взагалі не підтверджено, що порушення нею таких пунктів ПДР України знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, інший учасник ДТП ОСОБА_2 заперечував проти задоволення скарги, просив оскаржувану постанову залишити без змін.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з огляду на таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 01 жовтня 2023 року о 16 год. 56 хв. на перехресті вул. Хмельницьке шосе та вул. О. Блока у м. Вінниці, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги на перехрестя нерівнозначних доріг, не надала перевагу у русі транспортному засобу Ravon R2, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який наближався до цього перехрестя по головній дорозі, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів з матеріальним збитком. Такими діями ОСОБА_1 порушила п. 12.1, п. 13.1, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Це підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 266699, складеним 01 жовтня 2023 року о 18 год. 12 хв., у якому зафіксовано вказані вище обставини (а. с. 1).

У схемі місця ДТП відображено місце зіткнення транспортних засобів. На звороті схеми місця ДТП у переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, зазначено, що в транспортного засобу марки Ravon R2, д.н.з. НОМЕР_2 , розрив, деформація та пошкодження лакофарбового покриття переднього бампера, деформація переднього правого крила, деформація капоту, тріщина передньої правої фари, зірвано з кріплення передню праву протитуманну фару та держаний номерний знак; у транспортного засобу марки Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , деформація та пошкодження лакофарбового покриття заднього лівого крила, задньої лівої дверки, пошкодження лакофарбового покриття лівої частини заднього бампера та заднього лівого колеса, розрив ската (а. с. 3).

01 жовтня 2023 року ОСОБА_2 надав пояснення, що того ж дня, керуючи автомобілем Ravon R2, д.н.з. НОМЕР_2 , він рухався по головній дорозі вул. Хмельницьке шосе. На перехресті із вул. О. Блока в крайній правій смузі, не надавши переваги йому у русі, раптово виїхав автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , що спричинило дорожньо-транспортну пригоду. ОСОБА_2 також вказав, що себе винним не вважає, бо рухався по головній дорозі (а. с. 5).

01 жовтня 2023 року у місці для пояснень ОСОБА_1 зазначила, що згідно ст. 63 Конституції України від дачі показів відмовляється (а. с. 4).

У висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи №6579/6580/23-21 від 22 грудня 2023 року встановлено наступне:

в заданій дорожній ситуації водій автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинна була керуватись технічними нормами вимог п. п. 10.1, 16.11, знаку 2.1 «Дати дорогу» ПДР України, а водій автомобіля Ravon R2, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 - технічними нормами вимог п. п. 12.4, 12.3 ПДР України;

в заданій дорожній ситуації в діях ОСОБА_1 (водій автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 ) вбачається невідповідність технічним нормам вимог п. п. 10.1, 16.11, знаку 2.1 «Дати дорогу» ПДР України, а в діях ОСОБА_2 (водій автомобіля Ravon R2, д.н.з. НОМЕР_2 ) вбачається невідповідність технічним нормам вимог п. п. 12.4, 12.3 ПДР України.

в заданій дорожній ситуації дії водія ОСОБА_1 (водій автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 ) не відповідали технічним нормам вимог п. п. 10.1, 16.11, знаку 2.1 «Дати дорогу» ПДР України, а дії водія ОСОБА_2 (водій автомобіля Ravon R2, д.н.з. НОМЕР_2 ) не відповідали технічним нормам вимог п. п. 12.4, 12.3 ПДР України;

швидкість руху автомобіля Ravon R2, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 на час початку виникнення події складала величину близько 65,5 км/год. (а. с. 35-38).

З наявного у матеріалах справи відеозапису видно, що автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 виїжджав з другорядної дороги (вул. О. Блока) на головну дорогу (вул. Хмельницьке шосе) одразу в ліву смугу руху. Проте вона не переконалась, що крайня ліва смуга вільна і можна здійснювати маневр. Внаслідок цього відбулось зіткнення автомобілів Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , і Ravon R2, д.н.з. НОМЕР_2 (а. с. 13).

Згідно зі ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За п. 12. 1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13. 1 ПДР України).

Відповідно до п. 10. 1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 16.11 ПДР України встановлено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону правопорушення і характеризують суспільно-небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діянням та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення правопорушення. Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КУпАП обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних й перевірених доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. п. 12. 1, 13.1 ПДР України, натомість у висновку експерта не зазначено, що вона вказані пункти ПДР України порушила, більше того, висновком експерта взагалі не підтверджено, що порушення нею таких пунктів ПДР України знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, відхиляються апеляційним судом з огляду на таке.

Як зазначалось вище, у протоколі про адміністративне правопорушення указано, що ОСОБА_1 01 жовтня 2023 року о 16 год. 56 хв. на перехресті вул. Хмельницьке шосе та вул. О. Блока у м. Вінниці, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги на перехрестя нерівнозначних доріг, не надала перевагу у русі транспортному засобу Ravon R2, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який наближався до цього перехрестя по головній дорозі, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів з матеріальним збитком.

Тобто у зазначеній фабулі протоколу про адміністративне правопорушення чітко виражена об`єктивна сторона правопорушення, яка полягає у тому, що водій ОСОБА_1 , яка рухалась другорядною дорогою, повинна була дати дорогу транспортному засобу, який наближався до перехрестя по головній дорозі. Це вказує на те, що вона повинна була дотримуватись п. 16. 11 ПДР України, однак цього не зробила.

Сформульована у протоколі суть обвинувачення не суперечить висновку експерта, у якому зазначено, зокрема про те, що ОСОБА_1 повинна була керуватись технічними нормами вимог п. п. 10.1, 16.11 ПДР України, її дії не відповідали технічним нормам цих вимог.

Відтак через недотримання ОСОБА_1 вимог п. 16.11 ПДР України сталося зіткнення з транспортним засобом, що рухався по головній дорозі, а незазначення у протоколі про адміністративне правопорушення про недотримання ОСОБА_1 саме п. 16.11 ПДР України у цифровому вигляді не змінює суті викладених у ньому обставин.

В рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 ПДР України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

За п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Встановлення причинно-наслідкового зв`язку як однієї із складових об`єктивної сторони правопорушення є прерогативою органу, який розглядає справу, в даному випадку - суду, який вважає, що порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.11 ПДР перебувало у прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді пошкоджень транспортних засобів, тому висновок суду першої інстанції про її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук