ПОСТАНОВА

Іменем України

справа № 542/2108/23

провадження № 3/542/25/24

13 лютого 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Журавель О.В.

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ареєстрованого та проживаючого за аресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КпАП України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Новосанжарського районного суду Полтавської області перебуває на розгляді адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Встановлено, що 18.11.2023 о 21 год 00 хв в селищі Нові Санжари по вул. Центральній, 83 Полтавського району Полтавської області, громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем Land Rover з номерним знаком НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування вказаним транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а Правил дорожнього руху. Крім того, за вказаних обставин ОСОБА_1 здійснив керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідала обстановці, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Постановою Новосанжарського районного суду від 13 лютого 2024 року було об`єднано справу № 542/2108/23 (провадження № 3/542/25/24) відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП в одне провадження зі справою № 542/2109/23 (провадження № 3/542/26/24) відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130КУпАП. Об`єднаній справі присвоєно № 542/2108/23 (провадження № 3/542/25/24).

ОСОБА_1 в судове засідання жодного разу не з`явився, неодноразово повідомлявся про день, час та місце розгляду справи належним чином. Судові виклики на 09.01.2024 на 10:40 год та 10:50 год, а також на 13.02.2024 на 09:00 год та 09:15 год ОСОБА_1 не отримав, у довідках про причини повернення поштових повідомлень вказано, що адресат відсутній за вказаною адресою. Зазначені судові виклики були надіслані за адресою: АДРЕСА_1 , яку він повідомив працівникам поліції, яка зазначена у протоколах про адміністративні правопорушення та яка є зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру № 366125. При цьому, ОСОБА_1 причини неявки до суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надавав.

Таким чином, ОСОБА_1 не вжив заходів для явки до суду, не повідомив суду іншої адреси, не подав письмових заперечень проти протоколів, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення. Крім того, копії протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 отримав та про розгляд справи Новосанжарським районним судом Полтавської області був обізнаний, про що свідчать підписи, поставлені ниму протоколах про адміністративні правопорушення, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Як вбачається з частини 1 статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Указане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у справі (далі ЄСПЛ) «Пономарьов проти України», в межах якої Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, суд вважає релевантним також посилання на постанову від 28.10.2021 (справа № 11-250сап21), у якій Верховний Суд (далі ВС) зауважив, що частиною другою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КпАП, не є обов`язковою.

Суд, оцінивши дані протоколів про адміністративні правопорушення, додані до них документи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступних висновків.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до абзацу 2 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до 2.1 а, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (надалі Правила дорожнього руху), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Пунктами 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктами 6, 7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті (ч.2 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; ч. 3 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; ч. 4 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами).

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає у разі повторною протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На переконання суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується:

за ч. 5 ст. 126 КпАП України:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 337278 від 18 листопада 2023 року, згідно з яким 18.11.2023 о 21 год 00 хв в селищі Нові Санжари по вул. Центральній, 83 Полтавського району Полтавської області, громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем Land Rover з номерним знаком НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування вказаним транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а Правил дорожнього руху; постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.03.2023, згідно з якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 40 800,00 грн без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу. Постанова набрала законної сили 31.03.2023. Постановою встановлено, зокрема, що 09 лютого 2023 року о 20 год 08 хв ОСОБА_1 на 16 км автодороги Чернігів-Мена, Чернігівського району, керував транспортним засобом "Mitsubishi Pajero Sport", державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.1 "а" Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки 14 грудня 2022 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

При цьому, слід зазначити, що преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.

Таким чином, оскільки 14.12.2022 ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд вважає обґрунтованою кваліфікацію його дій за вчинення правопорушення 18.11.2023 за ознакою повторності.

за ч. 2 ст. 130 КпАП України:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 282105 від 18 листопада 2023 року, згідно з яким 18.11.2023 о 21 год 00 хв в селищі Нові Санжари по вул. Центральній, 83 Полтавського району Полтавської області, громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем Land Rover з номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідала обстановці, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з підписом ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду,відеозаписом події, постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.03.2023, згідно з якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 40 800,00 грн без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу. Постанова набрала законної сили 31.03.2023.

Вказаною постановою, зокрема, встановлено, що 09 лютого 2023 року о 20 год 08 хв ОСОБА_1 на 16 км автодороги Чернігів-Мена, Чернігівського району, керував транспортним засобом "Mitsubishi Pajero Sport", державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка мова, почервоніння очей), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Таким чином, оскільки 09.02.2023 ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає обґрунтованою кваліфікацію його дій за вчинення правопорушення 18.11.2023 за ознакою повторності.

З дослідженого відеозапису видно, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про причину зупинки, після чого вказали на наявні ознаки алкогольного сп`яніння у нього. В подальшому ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку, однак він відмовився від проходження огляду.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Досліджені судом докази є належними, допустимими, узгоджуються між собою та доповнюють один одного.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях громадянина ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень та кваліфікує його дії за частиною 2 статті 130 КпАП України відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинена повторно протягом року та за ч. 5 ст. 126 КпАП України- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, вирішуючи питання щодо накладення стягнення, керуючись положенням вказаної норми, суд приходить до висновку про накладення стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП. Санкція вказаної норми визначає стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Водночас судом встановлено, що відповідно до інформації, наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Полтавській області станом на 05.12.2023 інформація стосовно видачі посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Разом з тим, об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду в постанові від 04.09.2023 року (справа №702/301/20) звернула увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення. Обґрунтовуючи доводи наведені у вказаній постанові Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду дійшла висновку, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Суд вважає релевантним посилання на практину Касаційного кримінального суду Верховного суду, оскільки вчинені ОСОБА_1 адміністративні правопорушення потрапляють під дію кримінального аспекту.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєних правопорушень, з урахуванням конкретних обставин та характеру вчинених правопорушень, необхідним та достатнім є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу

На підставі ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 33, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, статтями 276-280, 283, 285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених частиною 2 статті 130 КпАП України, частиною 5 статті 126 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення за правилами ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот грн 00 коп) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 (п`ятсот тридцять шість грн вісімдесят коп) грн.

Роз`яснити, що відповідно до статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що на підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно з постановою Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.