Справа № 357/6122/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2024 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області ППП у м. Біла Церква та Білоцерківського району відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

05 квітня 2024 року о 19 годині 04 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Раскової, керував транспортним засобом «Skoda Oktavia Tour», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. неприродна блідість. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 05.04.2024 року його зупинили працівники поліції, які повідомили, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, нащо він погодився так як вважав, що даний огляд буде проводитися в м. Біла Церква. Сів в службовий автомобіль працівників поліції. По дорозі до медичного закладу працівники поліції повідомили йому, що в м. Біла Церква огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння не проводять, що потрібно їхати в м. Сквира, довгий час возили його по м. Біла Церква шукали по аптеках тест для проходження огляду на визначення наркотичного сп`яніння. Потім працівники поліції повідомили, що потрібно їхати в м. Тараща для проходження огляду, після чого він відмовився їхати в інше місто та наполягав, щоб огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння йому провели в м. Біла Церква. Зазначив, що він відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, так як не довіряв працівникам поліції, тому що вони довгий час возили його по м. Біла Церква в пошуках тесту. Також, він хвилювався за свій автомобіль, який залишив. Крім того в нього з собою була велика сума грошей, він хвилювався щоб вони не пропали. Не заперечував, що огляд проводить лікар, а не працівники поліції, однак він їм не довіряв та не поїхав до медичного закладу. Працівники поліції повідомляли йому, що в м. Біла Церква не проводять огляди на визначення стану наркотичного сп`яніння, а в інше місто він їхати відмовився. Зазначив, що вважає дії працівників поліції не законними, він їх оскаржив, але позитивного результату це не дало.

Допитаний в судовому засіданні старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , який склав протокол про адміністративне правопорушення, пояснив, що під час патрулювання вони зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування та перевірки документів у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога в Таращанській міській лікарні, нащо ОСОБА_1 погодився, однак по дорозі відмовився їхати до медичного закладу. ОСОБА_1 неодноразово було роз`яснено, що в м. Біла Церква огляди на визначення стану наркотичного сп`яніння не проводять. Зазначив, що ОСОБА_1 категорично відмовився їхати до медичного закладу на проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, останньому було роз`яснено, що за відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП, неодноразово пропонувалося пройти огляд у лікаря нарколога, нащо останній відмовився в зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП з яким ОСОБА_1 було ознайомлено.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який додано до протоколу, та з якого убачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування та перевірки документів працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. назвали ознаки сп`яніння, запитали чи не має останній заборонених речей, провели поверхневий огляд автомобіля. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога в Таращанській міській лікарні, нащо останній погодився пройшов до службового автомобіля працівників поліції. По дорозі до медичного закладу ОСОБА_1 відмовився їхати в м. Тараща, працівники поліції роз`яснили останньому, що в м. Біла Церква огляди на визначення стану наркотичного сп`яніння не проводять, що потрібно їхати в м. Тараща, нащо останній категорично відмовляється, наполягає на проведенні огляду в м. Біла Церква. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, нащо останній повідомляє, що не заперечує від проходження огляду, але лише в м. Біла Церква. Відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції тривалий час роз`яснювали ОСОБА_1 , що м. Біла Церква огляди на стан наркотичного сп`яніння не проводять та пропонували пройти огляд в медичному закладі в м. Тараща, однак останні категорично відмовився їхати в інше місто. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомили, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким останнього в подальшому було ознайомлено.

В судовому засіданні досліджено надані ОСОБА_1 письмове звернення, листи Департаменту стратегічних розслідувань, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, Київської обласної прокуратури.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , дослідивши додані до протоколу докази, а саме: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 05.04.2024 року, повідомлення Білоцерківської міської лікарні № 2, Білоцерківської міської лікарні № 4, акт огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розписку ОСОБА_3 про зобов`язання не допускати водія до керування транспортними засобами, письмові пояснення ОСОБА_1 , рапорт працівників поліції, переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписами з нагрудних камер поліцейського, з яких вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували останньому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі в м. Тараща, роз`яснювали, що огляди на визначення стану наркотичного сп`яніння в м. Біла Церква не проводяться, однак ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Що стосується наданих ОСОБА_1 письмового звернення, листа Департаменту стратегічних розслідувань, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, Київської обласної прокуратури, то вони не спростовують обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не можуть бути підставою для закриття провадження у справі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО