Справа № 302/163/24 Провадження № 3/302/86/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 селище Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Пухальського С. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого,

за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

24.01.2024 о 10 год. 40 хв., по вул. Шевченка в смт. Міжгір?я Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки DAIMLER з державним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року. Тест на визначення алкогольного сп?яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» номер 0039. Чим водій порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 2 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, в якому також висловив прохання розгляду справи без його участі та участі його представника. За змістом клопотання притягуваний заперечує повністю вчинення ним інкримінованого правопорушення. Вказує, що 24.01.2024 він керував транспортним засобом зазначеним у протоколі, однак був тверезим і того дня жодних алкогольних напоїв не вживав. Йому є незрозумілим результат тесту з показником 1,05 ‰, який додано до протоколу. Працівникам поліції він пояснював, що алкоголю не вживав. Під час зупинки його працівниками поліції поводився адекватно, спокійно, його мова була чітка, він не хитався, був охайний, руки в нього не тремтіли, почервоніння обличчя не було, чому працівники поліції прийшли до висновку, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння йому не відомо. Жодних візуальних ознак щодо ознак сп`яніння, не мав.

Під час зупинки його працівниками поліції, він погодився пройти освідування за допомогою алкотесту «Драгер» на місці зупинки відразу, без жодного заперечення, оскільки був тверезим, без сумніву вважав, що результат алкотесту показав про відсутність алкоголю в його організмі. Після проведення алкотестеру він повідомив працівникам поліції, що він алкоголю того дня не вживав. Проте, його пояснення не були зафіксовані жодним чином, письмових пояснень від нього працівники поліції відібрати не бажали, його права роз`яснені не були, в тому числі і право на захист. Після зупинки, йому як водію було дозволено на вищевказаному автомобілі продовжити рух. Вважав, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції грубо порушені вимоги законодавства, оскільки ними не були дотримані вимоги статті 266 КУпАП. Обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, у матеріалах справи відсутні належні докази вчинення ним інкримінованого йому правопорушення.

Незважаючи на заперечення вини у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, його вина підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 488170 від 24.01.2024;

- показами приладу «Драгер», вміст алкоголю становить 1,05 ‰;

- копією постанови серії ЕАН № 1302710 від 24.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП;

- письмовою розпискою від 24.01.2024, за змістом якої ОСОБА_1 зобов?язався не сідати за кермо будь-якого транспортного засобу до повного витверезіння;

- копією постанови Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.03.2023 (справа № 302/333/23) про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП;

- переглянутим відеозаписом, яким зафіксовано процедуру огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп?яніння на місці його зупинки працівниками поліції за допомогою приладу «Драгер», на що водій погоджується. За наслідками огляду покази приладу «Драгер» становлять 1,05 ‰, з яким ознайомлено водія, при цьому останній не висловлює будь-яких зауважень з цього приводу.

За таких обставин, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, вчиненого повторно протягом року.

Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП може проявлятись у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння або у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (в подальшому Інструкція), а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до пункту 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Порядок встановлення працівниками поліції у водія ознак стану сп`яніння передбачений статтею 266 КУпАП, відповідно до якої:

- Особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина 1);

- Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (частина 2);

- У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (частина 3);

- Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (частина 4);

- Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (частина 5).

Доводи сторони захисту про відсутність даних щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом, суд вважає необґрунтованими, оскільки такі спростовуються складеною ОСОБА_1 письмовою розпискою від 24.01.2024, за змістом якої останній зобов?язався не сідати за кермо будь-якого транспортного засобу до повного витверезіння.

Не впливають на висновки суду щодо доведеності вини притягуваного доводи сторони захисту щодо невірної дати його народження в роздруківці результату алкотестеру, оскільки вказане являється опискою допущеною працівником поліції при заповненні відповідних даних. При цьому, з огляду на зафіксовані відеозаписом події, суд не вбачає порушень з боку працівників поліції під час проведення огляду ОСОБА_1 для визначення стану алкогольного сп?яніння, а тому ці та інші доводи сторони захисту жодним чином не досягають того рівня, який може свідчити про істотність недоліків та суттєвого порушення умов проведення цієї процесуальної дії, наслідком чого могло би бути визнання недопустимим як доказу протоколу про адміністративне правопорушення чи показів алкотестеру, та, відповідно уникнення ОСОБА_1 відповідальності за умисно вчинене ним адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за частиною 2 статті 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

За вчинення правопорушення за частиною 2 статті 130 КУпАП передбачене адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого..

Враховуючи обставини справи, особу правопорушника, його позицію щодо вчиненого ним правопорушення, з урахуванням відсутності обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, ступінь небезпеки для суспільства даного виду правопорушення, суд, з метою виховання особи, а також запобігання вчинення нових порушень, вважає необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню в межах санкції вказаної статті з позбавлення права керувати транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки доказів належності його притягуваному матеріали справи не містять.

Згідно з частиною 3 статті 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Враховуючи те, що постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.02.2023, яка набрала законної сили 07.03.2023, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і він до закінчення строку дії стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами вчинив нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає за необхідне на підставі частини 3 статті 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нового адміністративного правопорушення, приєднати невідбуту частину такого стягнення, накладеного на ОСОБА_1 постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.02.2023.

При цьому, строк невідбутої частини стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами обчислюється судом відповідно до положень частини 2 статті 299, частини 2 статті 317-1 КУпАП, згідно з якими особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Керуючись частиною 2 статті 130, статтями 30, 283, пунктом 1 частини 1 статті 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень) без оплатного вилучення транспортного засобу та з позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі частини 3 статті 30 КУпАП до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного даною постановою, приєднати невідбуту частину адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.02.2023, та остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень) без оплатного вилучення транспортного засобу та з позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки один місяць чотирнадцять днів.

В разі несплати штрафу добровільно в строк протягом 15 днів з дня вручення притягуваному копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 68 000,00 грн (шістдесят вісім тисяч гривень).

Банківські реквізити для сплати штрафу: Отримувач ГУК у Закарпатській області/21081300, Код , Рахунок UA0007001, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Банківські реквізити для сплати судового збору: Отримувач ГУК у м. Київ/22030106, Код , Рахунок UA0026001, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Пухальський С. В.