Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/72/24
Провадження № 3/506/124/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2024 року суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О. Л., року суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О. Л., за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Барбанягри І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни Подільського району Одеської області матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Красні Окни Одеської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення №313/2024 від 23.01.2024 року та №315/2024 від 23.01.2024 року, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області, яка відповідно до п.п.3 п.6 Переліку посад з високим та підвищеним рівнем корупційних ризиків, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 17.06.2016 року №2 (із змінами, внесеними згідно наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 12.11.2019 року №142/19) віднесена до посад з високим та підвищеним корупційним ризиком, будучи посадовою особою місцевого самоврядування V категорії, виконуючи обов`язки голови Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області, являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення та вчинення дій, щодо підписання розпорядження №87/к/тр від 26.06.2023 «Про преміювання працівників селищної ради», відповідно до якого встановлено та нараховано премію у розмірі 12000 грн йому особисто. Крім того, ОСОБА_1 під час підписання вищезазначеного наказу вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів. Вищезазначеними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч.1, та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП справи №506/72/24 (провадження 3/506/124/24), №506/74/24 (провадження 3/506/126/24), розглядалися одночасно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, повідомивши суд, що він не вважає себе винним у правопорушеннях, які йому інкримінуються, оскільки вказана премія у розмірі його посадового окладу чітко визначена Положенням про умови оплати праці та преміювання посадових осіб Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області , а тому будь-яких дискреційних повноважень щодо вказаного виду премії у нього не було .

Прокурор вважав, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. ст.172-7 КУпАП, що підтверджується як протоколами, так і долученими матеріалами і тому просив накласти адміністративне стягнення у виді 5100 грн

Заслухавши ОСОБА_1 , прокурора, дослідивши матеріали справ, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст..7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи і їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Системний аналіз норм КУпАП визначає завдання, яке полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області №7/1-VІІІ від 24.11.2020 року «Про затвердження заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Окнянської селищної ради», ОСОБА_1 затверджено на посаду заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Окнянської селищної ради /а.с.27/.

Розпорядженням Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області №97-К від 30.11.2020 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Окнянської селищної ради» з 01.12.2020 року /а.с.26/.

Рішенням Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області №804/15-VІІІ від 22.12.2021 року «Про умови оплати праці Окнянського селищного голови Окнянської селищної ради на 2022 рік», п.7 якого встановлено, що у разі відсутності селищного голови, заступнику селищного голови з питань діяльності виконавчих органів влади Є.Ковтуну надано право здійснювати преміювання та надавати матеріальну допомогу працівникам Окнянської селищної ради. Дане рішення набирає чинності з 01.01.2022 року /а.с.39, 66/.

Рішенням Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області №1008/24-VІІІ від 22.12.2022 року «Про умови оплати праці Окнянського селищного голови Окнянської селищної ради», яке набуло чинності 01.01.2023 року, п.7 якого встановлено, що у разі відсутності селищного голови, заступнику селищного голови з питань діяльності виконавчих органів влади ОСОБА_2 надано право здійснювати преміювання та надавати матеріальну допомогу працівникам Окнянської селищної ради /а.с.40, 71/.

Відповідно до копії електронного листка непрацездатності, селищний голова ОСОБА_3 перебував на лікарняному у період з 23.06.2023 року по 30.06.2023 року /а.с.37,38).

Розпорядженням Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області №87/к/тр від 26.06.2023 року «Про преміювання працівників селищної ради до Дня Конституції України», виданим заступником селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_4 , останнього до Дня Конституції України премійовано на суму 12000 грн /а.с.12/.

У відповідності до п.4.8 Положення про умови оплати праці та преміювання посадових осіб Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області (додаток до рішення від 13.12.2019 р №1047/21-VІІ), встановлено, що виплата премій з нагоди державних і професійних свят (День Конституції України, День незалежності України, День місцевого самоврядування), ювілейних дат проводиться згідно з розпорядженням селищного голови в розмірі не менше 100 відсотків від суми посадового окладу в межах фонду преміювання та економії фонду оплати праці /а.с.29-32/.

Відповідно до довідки про нараховану та фактично виплачену заробітну плату з 01.01.2022 року по 31.10.2023 року заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Окнянської селищної ради ОСОБА_1 , посадовий оклад заступника селищного голови складає 12000 грн. ( а.с.54 )

Питання умов оплати праці працівника органу місцевого самоврядування регулюється Постановою Кабінету міністрів України № 268 від 09.03.2006 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури та інших органів».

Відповідно до п. 1 вказаної Постанови умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування виходячи з умов оплати праці, встановлених цією постановою, і схем посадових окладів згідно з додатками 48-53 і 57.

Відповідно до положень п. 2 Постанови керівники мають право у межах затвердженого фонду оплати праці встановлювати посадові оклади, надбавки, здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу.

За п. 6 Постанови преміювання секретарів сільських, селищних, міських рад, заступників сільських, селищних, міських голів, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, старост, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірах, визначених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці за рішенням сільського, селищного, міського голови.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на зарплату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 1-2 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, і її розмір залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Структура зарплати складається з основної зарплати (це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців), додаткової зарплати (це винагорода за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці), інших заохочувальних та компенсаційних виплат (це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми).

Частиною 1 статті 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Частиною 2 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Суб`єктивна сторона правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно вчиняється умисно; особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з пунктом 1 Примітки до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до підпункту "б" п. 1 ч. 1 ст. З Закону України "Про запобігання корупції", суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,

Згідно з приміткою 2 до ст. 172-7 КУпАПпід реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Суд зауважує, що аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року N 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Отже, для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об`єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.

При цьому, має бути беззаперечно визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи, в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Отже, у судовому засіданні встановлено , що реальний конфлікт інтересів між приватним інтересом та службовими повноваженнями ОСОБА_1 за вказаних обставин відсутній. При цьому, єдиною зацікавленістю ОСОБА_1 було виконання критеріїв наведених у положенні про преміювання, оскільки таке виконання забезпечує йому належну оплату його праці, що співвідноситься із нормами трудового законодавства.

Згідно статті 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки).

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Статтею 97 КЗпП передбачено, зокрема, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Премія до державних та професійних свят, визначена вище вказаним Положенням, носить регулярний та систематичний характер, і її розмір залежить від розміру посадового окладу конкретної посадової особи.

Як стверджує стаття 2 Закону України «Про заробітну плату», така виплата, в силу її регулярності, відносилася саме до додаткової заробітної плати, а не до заохочувальних та компенсаційних виплат.

Судом зауважує,що конституційне право на заробітну плату (стаття 43 Конституції України) є мінімальною (базовою) конституційною гарантією, та не може бути приводом виникнення реального конфлікту інтересів (суперечності) між службовими повноваженнями та приватним інтересом.

Право ж на достойну заробітну плату є базовими конституційними гарантіями на достойне життя та соціальні гарантії.

Вказане свідчить про відсутність корисливого умислу ОСОБА_1 при преміюванні такого виду премій .

Суб`єктивна сторона правопорушення, склад якого наведений в статті 172-7 КУпАП, характеризується прямим умислом, тобто суб`єкт усвідомлює, що він не повідомляє про наявність у нього реального конфлікту інтересів, або усвідомлюючи це вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

При цьому такого умислу за вищенаведених обставин у ОСОБА_1 судом встановлено не було.

Крім того ,Велика Палата Верховного Суду у справі № 990/75/23 (Провадження № 11-117заі23) 31 серпня 2023 року зробила висновок , що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають їм можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох альтернативних варіантів управлінських рішень, кожен з яких є законним. При цьому повноваження державних органів не можуть визнаватися дискреційними за наявності лише одного правомірного та законно обґрунтованого варіанта поведінки суб`єкта владних повноважень.

Так , п.4.8 Положення про умови оплати праці та преміювання посадових осіб Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області (додаток до рішення від 13.12.2019 р №1047/21-VІІ), встановлено, що виплата премій з нагоди державних і професійних свят (День Конституції України, День незалежності України, День місцевого самоврядування), ювілейних дат проводиться згідно з розпорядженням селищного голови в розмірі не менше 100 відсотків від суми посадового окладу в межах фонду преміювання та економії фонду оплати праці .

Таким чином , при винесенні розпорядження Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області №87/к/тр від 26.06.2023 року «Про преміювання працівників селищної ради до Дня Конституції України», виданого заступником селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Ковтуном Є., яким ОСОБА_1 до Дня Конституції України премійовано на суму 12000 грн останній не лише реалізував своє право на достойну заробітну плату, що є не приватним інтересом, а базовою конституційною гарантією на достойне життя та соціальні гарантії, а й був обмежений у дискреційних повноваженнях, так як розмір премії з нагоди державних та професійних свят чітко визначний в вищезазначеному положенні та обмежується розміром посадового окладу кожної посадової особи і не дає можливості щодо будь-якого регулювання такої премії в сторону зменшення .

Тому суд вважає , що матеріали справи та протоколи про адміністративні правопорушення не містять достатніх та вичерпних даних, на підставі яких можлива була б констатація наявності обставин як складових реального конфлікту інтересів під час прийняття рішень про преміювання. Крім того, в матеріалах відсутні вичерпні дані, що вчинення дій та прийняття рішень відбулися за наявності суперечності між приватним інтересом особи та його службовими повноваженнями, які вплинули на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, прийняття таких рішень, не викладені та не підтверджені обставини, що дії чи рішення суперечать службовим повноваженням.

Суд звертає увагу на те, що ЄСПЛ ,вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції, не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень, віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб. Таким чином ,у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користується гарантіями ст. 6 Конвенції. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що у діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.36, 247 п.1, ст.283, п.3 ст.284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справам про адміністративні правопорушення, передбаченим ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої відкрито адміністративне провадження, захисником до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повний текст постанови оголошено 07.03.2024 року о 17.10 год.

Суддя Чеботаренко О. Л.