ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Хомченко С.І., розглянувши протокол серії: ВАВ № 998836 від 18 січня 2024 року та матеріали, які надійшли з відділення №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , урож. м. Марганець

мешкає: АДРЕСА_1

працює: рота охорони ТЦК

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

18.01.2024 року о 00 год.- 20 хв. гр. ОСОБА_1 , в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері, психічне насильство, виражався в її адресу нецензурною лайкою, про що працівниками поліції був складений протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення до суду не подавав.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розумність тривалості розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 р. «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 р. «Мороз та інші проти України» та інші).

Враховуючи скорочені строки розгляду справ зазначеної категорії, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 ..

При вирішенні питання про відповідальність особи, суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу, докази, які містяться в матеріалах справи: рапорт, пояснення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, його винність повністю доведена і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки це стягнення за встановлених обставин є необхідним і достатнім для перевиховання правопорушника та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст.. 40 -1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення , особою , на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Закону України « Про судовий збір».

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 40-1, ч.1 ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 піддати штрафу на користь держави в розмірі 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 гривні 60 копійки.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби з порушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанову судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягується до адміністративній відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова подається до виконання протягом трьох місяців.

Суддя