П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року м. Київ

Справа № 757/33210/22-ц

Провадження: № 33/824/698/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідомої Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року, винесену під головуванням судді Шапутько С.В.,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,8 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, 03 листопада 2023 року адвокат Лазуренко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не дотримання вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, просив скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що працівником поліції було здійснено безпідставну зупинку його транспортного засобу, а огляд проведено без додержання вимог законодавства. Відмітив, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Відмітив, що працівники поліції, з невідомих причин, повезли його до медичного закладу, який не являвся найближчим, обґрунтовуючи це тим, що вони не хочуть їхати до найближчого. Зауважив, що при проведенні огляду лікар ознак наркотичного сп`яніння не виявив.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - Яковлєва А.Ю. підтримала апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Вислухавши пояснення Яковлєвої А.Ю. , дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 374151, 06.11.2022 о 22 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 в м. Київ на вул. Бастіонній, 5, керував транспортним засобом Ford Mustang, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння кінцівок пальців рук, звужені зіниці, які погано реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Огляд на стан сп`яніння водій проходив у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, висновок лікаря №006634, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддя районного суду визнав доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з даних, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, висновку та відеозапису події.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, в точній відповідності з законом.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та процедура проведення огляду на стан сп`яніння регламентована ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за текстом Інструкція), якою передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Судом апеляційної інстанції, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, переглянуто відеозаписи, долучені до матеріалів справи.

З дослідженого відеозапису убачається, що зафіксовані події розпочинаються близько 22 год. 43 хв. 06.11.2022 року та у вказаний час працівник поліції відразу вказав на наявність ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 та близько 22 год. 44 хв. запропонував пройти відповідний огляд у медичному закладі.

ОСОБА_1 не заперечував проти проходження огляду та в подальшому його було доставлено до медичного закладу.

Відповідно до відеозапису події, зафіксовані в кабінеті лікаря-нарколога, розпочинаються о 01 год. 08 хв. 07.11.2022 року

Близько 01 год. 27 хв. ОСОБА_1 прослідував для відібрання предмету дослідження біологічного середовища - сечі.

Відповідно до висновку лікаря-нарколога №006634 огляд було проведено о 01 год. 15 хв. 07.11.2022 року.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідне положення також міститься в п. 9 розділу ІІ Інструкції.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, з огляду на те, що огляд ОСОБА_1 було проведено більше ніж через 2 години, а саме через 2 год. 31 хв., з моменту встановлення підстав для його здійснення, такий огляд вважається недійсним згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Окрім того, в протоколі ААД № 374151 визначено наступну суть правопорушення: водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння кінцівок пальців рук, звужені зіниці, які погано реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Огляд на стан сп`яніння водій проходив у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, висновок лікаря №006634, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України.

Положення п. 2.9.а. ПДР України передбачають, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому, як було зазначено вище, суть правопорушення, визначена в протоколі, не містить посилання на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому, керування з ознаками наркотичного сп`яніння не вказує на порушення вимог п.2.9.а ПДР України.

Варто відмітити, що наявність ознак сп`яніння передбачає пропозицію проходження відповідного огляду та в разі відмови від нього, суть правопорушення викладається з посиланням на наявність ознак сп`яніння та відмови від проходження огляду, однак вказані дії вказували б на порушення вимог п. 2.5 ПДР України, а не п. 2.9.а. ПДР України.

В даному ж випадку, водій не відмовлявся від проходження огляду, а протокол складено із посиланням на порушення п. 2.9.а. ПДР України.

Отже, суть правопорушення, визначена в протоколі, не відповідає пункту 2.9.а. ПДР України, порушення якого інкриміновано ОСОБА_1 .

Варто припустити, що вказані обставини щодо невірного визначення суті правопорушення імовірно були наслідком того, що на момент складення протоколу був відсутній висновок лікаря №006634, який у відповідності до його змісту був заповнений лише 10 листопада 2022 року.

Однак, вказане не спростовує того, що суть правопорушення визначена невірно, окрім того, встановлені обставини, щодо заповнення висновку 10 листопада 2022 року вказують на передчасність складення протоколу та інкримінування ОСОБА_1 порушення пункту 2.9.а. ПДР України, оскільки на момент складення протоколу 07 листопада 2022 року у працівника поліції були відсутні докази на підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

В даному випадку, слід вважати дії працівника поліції непослідовними, оскільки належним було б складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення після встановлення обставин перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, тобто після отримання висновку лікаря-нарколога.

Варто звернути увагу на те, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251КУпАП є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол.

Зазначені дії посадової особи, уповноваженої на складання протоколу, не відповідають такій складовій принципу правової визначеності як передбачуваність застосування правових норм.

Допущенні поліцейським порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості здійснити повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а отже досягти завдань провадження в справі про адміністративні правопорушення, що в свою чергу є перешкодою для розгляду адміністративної справи по суті, з`ясування її обставин та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищезазначені обставини, зокрема на те, що працівниками патрульної поліції було складено протокол передчасно, без доказів на підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, невірно визначено суть інкримінованого правопорушення та той факт, що огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням ч. 4 ст. 266 КУпАП, що у відповідності до ч. 5 ст. 266 КУпАП вказує на недійсність результатів такого огляду, у суду першої інстанції не було достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, а відтак постанова Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Невідома