Єд.унік.№243/885/24
Провадження №3/243/714/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Сидоренко І.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 677001, від 25.01.2024 зазначено, що «25.01.2024 о 01 год. 40 хв., на 648 км а/д Київ-Харків-Довжанський, водій ОСОБА_1 керував авто ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та продуву алкотестеру Драгер відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, та тим самим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП».

05 березня 2024 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Кириченка О.О. до суду надійшло письмове клопотання в якому він просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Так, у вказаному клопотанні зазначено що ОСОБА_1 , є військовослужбовцем. Близько опівночі 24.01.2024, за наказом військового командування ОСОБА_1 , в числі інших військовослужбовців, на легковому автомобілі ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 , який приїхав за ними з м.Чугуїв під керування іншого військовослужбовця їхньої військової частини, виїхав з м.Слов`янськ в напрямку м.Чугуїв. При цьому ОСОБА_1 не перебував за кермом зазначеного вище авто і жодного відношення до авто не має. Крім того, в силу отриманої напередодні контузії він фізично не міг керувати будь-яким транспортним засобом. Близько о 01 год. 30 хв., під час перетину блок-поста в районі н.п.Долина, їхнє авто було зупинене працівниками національної поліції. Під час спілкування з поліцейськими та службовцями ВСП, які також несли службу на вказаному вище блок-посту, між ОСОБА_1 та його товаришами по службі (особи, що перебували в авто разом з ОСОБА_1 ), з однієї сторони, та працівниками поліції та ВСП з іншої сторони, виникла словесна перепалка, яка переросла в бійку. Через більш як 2 години з моменту зупинки авто, на якому ОСОБА_1 пересувався в якості пасажира, до місця події приїхали працівники поліції в складі СОГ. В подальшому, під тиском правоохоронців та працівників ВСП, достеменно не розуміючи в чому його обвинувачують, не будучі в належний спосіб ознайомлений поліцейськими зі своїми правами ОСОБА_1 підписав якісь папери, не читаючи їх, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під відеозапис. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. Сторона захисту стверджує, що складання рапортів при вчиненні будь-яких адміністративних правопорушень не передбачено жодним законодавчим чи підзаконним нормативно правовим актом України. Так, можливість складання рапорту була передбачена лише п. 15.8 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС від 27.03.2009 року №111, яка втратила чинність 24.02.2017 року, і якою було передбачено: «При порушенні ПДР (за винятком розділу 8 (крім сигналу регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 розділу 28) водіями оперативних транспортних засобів працівником підрозділу ДПС складається рапорт у якому зазначаються місце, час, марка транспортного засобу, його колір, номерний знак, обставини скоєного порушення ПДР та стаття КУпАП, якою передбачена відповідальність за його вчинення». За таких обставин сторона захисту має впевненість, що рапорт, який містяться в матеріалах справи, не є і не може бути належним та допустимим доказом провини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Щодо акту приймання-передачі транспортних засобів від 25.01.2024 року, який стороною обвинувачення було додано до матеріалів справи, то сторона захисту вважає, що зазначений письмовий доказ жодним чином не доводить провину ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП .

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кириченко О.О. були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак не використали свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, захисник надав суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності та просив задовольнити клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у повному обсязі.

На підтвердження провини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду надані наступні докази:

* протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 677001 від 25.01.2024, відповідно до якого, 25.01.2024 о 01 год. 40 хв., на 648 км а/д Київ-Харків-Довжанський, водій ОСОБА_1 керував авто ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та продуву алкотестеру Драгер відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, та тим самим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

* направлення на медичний огляд громадянина з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до якого, ОСОБА_1 направлявся на огляд до КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Слов`янська»;

* рапорт поліцейського відповідно до якого 25.01.2024 приблизно о 01 год. 40 хв. було отримано інформацію про те, що на блок-посту «Стела» поблизу с.Долина співробітниками поліції сумісно з військовослужбовцями ВСП, було зупинено транспортний засіб марки ВАЗ -2106 д.н. НОМЕР_2 під керуванням військовослужбовця ОСОБА_1 , який рухався в стані алкогольного сп`яніння;

* акт прийому-передачі транспортних засобів відповідно до якого, інспектор СРПП ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції Мікушев М.Р. передав транспортний засіб ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_2 старшому солдату ОСОБА_2 ;

* довідка начальника СРПП ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції Бакуменка М., відповідно до якої, при перевірці за наявними базами встановлено, що серед списку позбавлених права керування транспортними засобами громадянин ОСОБА_1 не значиться, отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 16.08.2016. Протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягався;

* відеозапис, відповідно до якого співробітником поліції ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на що, останній відмовився.

Дослідивши матеріали справи, суддя доходить до висновку, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та ін.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене особою.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Цей порядок при огляді на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 дотриманий не був.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 677001 від 25.01.2024, зазначено, що «25.01.2024 о 01 год. 40 хв., на 648 км а/д Київ-Харків-Довжанський, водій ОСОБА_1 керував авто ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та продуву алкотестеру Драгер відмовився».

Так за результатами огляду в судовому засіданні відеозапису тривалістю 14 секунд, який доданий до матеріалів справи встановлено наступне. На запису не зафіксований факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом. Відео не містить відомостей про зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . На відеозапису зафіксований лише факт знаходження ОСОБА_1 в приміщенні, де йому в порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 Розділу І Інструкції здійснюється пропозиція проходження огляду на стан сп`яніння у наркології, а потім пропозиція «дути» Драгер, на що останній відмовився. На цьому відеозапис закінчується.

Слід зазначити, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

З огляду на викладене, слід зазначити, що керуванням транспортним засобом є умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу. Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння ( наркотичного чи алкогольного).

Посилання в рапорті поліцейського на те, що «було зупинено транспортний засіб марки ВАЗ -2106 д.н. НОМЕР_2 під керуванням військовослужбовця ОСОБА_1 , який рухався в стані алкогольного сп`яніння» не підтверджені матеріалами справи.

Крім того, відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Відповідно до п. 1 Розділу 2 Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Однак з дослідженого відеозапису встановлено, що жодних з вищевказаних ознак, що стали підставою для проведення огляду ОСОБА_1 поліцейським не вказано.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Ураховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, суд робить висновок, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини останнього у розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність події адміністративного правопорушення та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 35, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко