ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/25096/23

Провадження № 33/4820/53/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Смірнова В.В., за участю секретаря судового засідання Степанюка А.М., захисника Зарічного І.Я., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , начальника Південно-західного міжрегіонального управління лісового господарства,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.212-3 ч.5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 (чотириста двадцять п`ять) грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.212-3 ч.5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 (чотириста двадцять п`ять) грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить оскаржувану постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.11.2023 року у справі №686/25096/23 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції в супереч положень чинного законодавства зазначив, що «незалежно від того, яким чином ОСОБА_2 реалізував свої права, особисто чи через представника, запитувана інформація по відношенню до нього не є конфіденційною, чим права представника (Адвоката) та особи аналогічними, що без аналізу наданих повноважень які передбачаються в договорі про надання правової допомоги є необґрунтованим.

Апелянт зазначає, що під «договором про надання, правової допомоги» в п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VІ розуміється домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов (ч. 1 ст. 638 ЦК).

Отже, первинним джерелом, в якому визначаються повноваження адвоката вчиняти конкретні дії від імені та в інтересах клієнта в суді є саме договір, як домовленість двох сторін.

Крім того, апелянт зауважує, що аналізуючи адвокатський запит, можна прийти до висновку, що адвокат Оніщук Є. бажає отримати персональну інформацію відносно ОСОБА_2 , з приводу його трудових відносин, відпустки.

На думку апелянта, суд першої інстанції повністю проігнорував доводи сторони захисту щодо витребування персональних даних.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що адвокат Оніщук Є.О. запитував інформацію про ОСОБА_2 не як посадової особи, а як фізичної особи.

Зазначає, що оскільки законодавцем встановлено відповідальність на службових осіб, в разі недодержання встановленого порядку про захист персональних даних, що призвело до незаконного доступу до таких персональних даних, Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, як орган державної влади, зобов`язано в першу чергу дотримуватись законодавства про захист персональних даних осіб. Серед наданих адвокатом Оніщуком Є.О. документів були відсутні відомості про згоду ОСОБА_2 на поширення його конфіденційної інформації. В зв`язку з чим, Південно-Західне міжрегіональне управління повідомило адвоката Оніщука Є.О., що адвокатський запит не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не надано договору про надання правової допомоги.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Зарічного І.Я., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положенням ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя дотримався зазначених норм процесуального закону при розгляді даної справи, а його рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, займаючи посаду начальника Південно-західного міжрегіонального управління лісового господарства в порушення вимоги ч.2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» неправомірно відмовив в наданні інформації у відповідь на запит адвоката Оніщука Є.О. від 24.08.2023 року за №111. Відповідь про відмову у наданні інформації надав 30.08.2023 року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив професійні права адвоката Оніщука Є.О. у наданні інформації, необхідної для надання правової допомоги клієнту та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 212-3 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, 24.08.2023 року адвокат Оніщук Є.О., надаючи правову допомогу ОСОБА_2 , направив запит до Державного агентства лісових ресурсів України та Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства про те, чи перебуває ОСОБА_2 у трудових відносинах із Південно-Західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства; про надання належним чином засвідченої копії наказу про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства та надання копії наказу про надання ОСОБА_2 щорічної основної відпустки за відповідний період. До вказаного запиту адвокатом долучено завірені копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та копію ордера на надання правової допомоги. 30.08.2023 року. На зазначений запит, начальником Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_1 , надано відповідь, за змістом якої, адвокату Оніщуку Є.О. запропоновано додатково надати копію договору про надання правової допомоги, без якого розгляд адвокатського запиту є неможливим.

Отже, текст даного листа свідчить про те, що ОСОБА_1 фактично відмовлено у наданні інформації та копій документів на адвокатський запит адвоката Оніщука Є.О. від 24.08.2023 року.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

За змістом абз. 2 ч. 1 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту. Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

На противагу апеляційним доводам ОСОБА_1 , аналіз даної норми закону свідчить про те, що Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства є належним суб`єктом адвокатського запиту і на нього поширюються положення статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Крім того, необхідно взяти до уваги, що ордер може бути оформлений лише на підставі вже укладеного договору та є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правову допомогу, його копії або витягу разом із ордером законодавство не вимагає (постанова ВП ВС від 5 грудня 2018 року у справі № П/9901/736/18).

За неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", встановлена адміністративна відповідальність, передбачена ч.5 ст.212-3 КУпАП.

Суддею першої інстанції проведено аналіз норм ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та ст. 21 Закону України «Про інформацію» і зроблено правильний висновок, що інформація, яка витребовувалася адвокатом, не є таємною чи службовою, а питання конфіденційності слід аналізувати у відповідності до статусу запитуваної сторони.

Відповідно до змісту частини 3 статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані: надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків передбачених законом.

Таким чином, суддя дійшов правильного висновку, що, незалежно від того, яким чином ОСОБА_2 реалізував свої права, особисто чи через представника, запитувана інформація по відношенню до нього не є конфіденційною, тому, пояснення про причини витребування додаткових документів з метою захисту персональних даних особи не ґрунтуються на вимогах закону, а тому, відповідно до ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - недобросовісне використання отриманої інформації є відповідальністю отримувача, а не надавача такої інформації.

Крім того, суддею першої інстанції правильно не взято до уваги пояснення, що Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства не є володільцем такої інформації, оскільки відповідь на адвокатський запит за підписом ОСОБА_1 не містить відомостей про цей факт.

Таким чином, суд обґрунтовано та на законних підставах притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.5 ст.212-3 КУпАП за те, що він неправомірно відмовив у наданні відповіді на адвокатський запит.

Цим самим спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та доводам, наведеним у судовому засіданні суду першої інстанції, про закриття провадження.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.212-3 ч.5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Вікторія СМІРНОВА