Справа № 365/56/24
Номер провадження: 3/365/42/24
ПОСТАНОВА

іменем України

"11" березня 2024 р. селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Відділу поліцейської діяльності № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , учня 9 класу, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Згурівського районного суду Київської області перебуває на розгляді вище зазначений адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 741262, складеного 14.01.2024 поліцейським СРПП ВПД № 1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області, 14.01.2024 близько 20 год 50 хв в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно вітчима ОСОБА_2 психологічного характеру, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Своїми діями особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що в той день на нього ніхто не сварився, конфліктів не було. Вітчим ОСОБА_2 зробив йому зауваження з метою його виховання, так як він в телефоні заходив на заборонені сайти. Чого він викликав поліцію не знає.

У судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 його мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснила, що її син має психічні відхилення, перебуває на обліку у лікаря-психіатра. Сину повних 17 років, але навчається він лише у 9 класі. 14 січня 2024 року її співмешканець ОСОБА_2 зробив зауваження її сину з метою його виховання, так як останній в телефоні заходив на заборонені сайти. Ніяких нецензурних слів він до нього не використовував, не кричав, не бив, не сварився. Син образився на зауваження ОСОБА_2 , сказав, що все одно буде робити так як він хоче, залишив їхнє місце проживання і викликав поліцію. Коли приїхала поліція ніяких скандалів, сварок вдома не було. Її син часто вчиняє такі дії, що відповідають стану його здоров`я. Вона та ОСОБА_2 навпаки намагаються допомогти її сину, все пояснюють, виховують.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 , пояснив, що 14.01.2024 він зробив зауваження сину його співмешканки ОСОБА_3 ОСОБА_1 , з метою його виховання, так як останній в телефоні заходив на заборонені сайти. Ніяких нецензурних слів він до нього не використовував, не кричав, не бив, не сварився. Навпаки пояснював ОСОБА_1 чого робити не можна. Після цього ОСОБА_1 на нього образився, залишив місце їхнього спільного проживання і викликав поліцію. Коли приїхала поліція, то склали протоколи про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 та на нього. Вважає, що закон вони не порушували, домашнього насильства в сім`ї не було.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

У судовому засіданні досліджено:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 741262 (а.с. 2);

-письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких він зазначає, що за місцем свого проживання ОСОБА_3 забрала у свого сина мобільний телефон щоб останній не заходив на заборонені сайти. Після того у нього виник словесний конфлікт із ОСОБА_4 , під час якого ОСОБА_1 покинув своє помешкання та викликав поліцію. А також ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в його бік. (а.с. 6):

-письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що його мати забрала у нього телефон, а його вітчим почав проводити виховну бесіду, при цьому висловлювався нецензурною лайкою в його адресу (а.с. 5);

-довідка від 19.01.2024 про те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався (а.с. 7).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, іншими документами.

Зі змісту ст. 255 КУпАП вбачається, що обов`язок по збиранню доказів покладається на особу (органи), які складають протокол про адміністративне правопорушення і оформляють відповідний матеріал. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що дійсно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним з джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення, тому його невідповідність вимогам ст. 256 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі, внаслідок відсутності належного доказу винуватості особи. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративні правопорушення суддя звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить розкриття суті правопорушення, в чому воно виражалося, які дії вчинялись правопорушником по відношенню до потерпілого. Суддя безпосередньо у судовому засіданні заслухала пояснення ОСОБА_1 , його законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які спростовують обставини події, викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення. Будь-яких інших доказів, крім тих, що досліджено в судовому засіданні, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суду не надано.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази, засулухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді даного адміністративного матеріалу, суд приходить до висновку про відсутність достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не доведена, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 173-2, 245, 247, 265-1, 266, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя Л.М. Кучерява