ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 954/855/23
Номер провадження: 33/819/43/24
Головуючий у першій інстанції Гончаренко О.В.
Доповідач Вейтас І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі судді Вейтас І.В., секретар судового засідання Доброва К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Нововоронцовського районного суду Херсонської областівід 21 грудня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Постановою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 21 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно із зазначеною постановою суду, відповідно до протоколу серії ААД №192234, складеного інспектором СРПП СПД №1 ВП №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області 06.11.2023 року, 06.11.2023 року о 20 годині 36 хвилин в смт Нововоронцовка, Бериславського району, Херсонської області, по вулиці Степовій, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився огляд на стан сп`яніння із застосуванням технічних приладів, а саме газоаналізатор ALCOTEST 6810 DRAGER, проба позитивна 0,58 проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на невідповідність висновків суду першої інстанції про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП обставинам справи, зокрема щодо порушення поліцейськими встановленої законом процедури проведення огляду на стан сп`яніння та відсутності доказів вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вважає, що перед судом має бути доведений факт зупинки поліцейським транспортного засобу під керуванням особи з ознаками алкогольного сп`яніння. Тобто факт керування хронологічно нерозривно пов`язаний з виявленням поліцейським ознак алкогольного сп`яніння одразу після зупинки такого транспортного засобу.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути прийнятий як належний та допустимий доказ, оскільки він є формою фіксації фактичних даних, а не самими фактичними даними.

Зазначає, що жодної інформації про зупинку транспортного засобу під керуванням апелянта в матеріалах справи немає, зокрема, відсутні посилання на рапорт чи інші документи, як і не зазначено, жодної інформації про обставини і причини зупинки.

Також, у своїй постанові суд не послався на наявність відео записів, натомість, направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не містили передбачених законом відеозаписів щодо фіксації факту порушення водієм ПДР, чи факту виконання функцій водія.

Крім того, у зв`язку з відсутністю згоди правопорушника з результатами тесту, поліцейські мали доставити водія до найближчого медичного закладу для проведення огляду, чого зроблено не було, що свідчить про те що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено без дотримання вимог статті 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17.2.2008 N? 1103.

Одночасно ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що про оскаржувану постанову, яка винесена без участі апелянта і без його належного і своєчасного повідомлення, йому стало відомо випадково з реєстру судових рішень.

Так в оформленому протоколі та матеріалах справи адресою проживання ОСОБА_1 зазначено АДРЕСА_1 , куди й направлялись судові повістки та копія оскаржуваної постанови суду, у той же час дійсна адреса його реєстрації АДРЕСА_2 .

Вважає, що суд не пересвідчився, за якою адресою дійсно зареєстрований апелянт, що призвело до неналежного повідомлення про розгляд справи та вручення оскаржуваної постанови.

25 березня 2024 року поза межами строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_1 - адвокат Ігнатов Д.І. надіслав на адресу апеляційного суду доповнення до апеляційної скарги, в яких вказав на порушення процедури огляду, недостатність і вади доказів, порушення під час складання адміністративних матеріалів: у чеку алкотестеру не зазначено у відповідній обов`язковій графі номер адміністративного протоколу; на чеку алкотестеру неможливо встановити дату останнього калібрування; у чеку алкотестеру не зазначено ПІБ інспектора у відповідній графі; у чеку алкотестера не можливо встановити номер приладу (спеціального технічного засобу); вчасне калібрування Драгер 6810 не підтверджене; в акті огляду відсутня інформація про номер спеціального технічного засобу (алкотестера); в протоколі не зазначено номер тесту алкотестера; протокол складено без отримання згоди апелянта з показниками алкотестера; не роз`яснено права апелянту, не ознайомлено з нормативно правовими актами; у протоколі не зазначено номери відео реєстраторів.

До судового засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, не з`явився.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Ігнатов Д.І. підтримав доводи апеляційної скарги та доповнень до неї, просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, а скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

З матеріалів справи вбачається, що як судові сповіщення про дату та час розгляду справи так і постанова суду направлялись ОСОБА_1 за адресою, яка зазначена в направлених до суду матеріалах справи і підтверджена самим ОСОБА_1 при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, як місце проживання (відео фіксації файл - 0000000__0048 ) АДРЕСА_1 .

Про інше місце проживання чи реєстрації ОСОБА_1 , як співробітникам СРПП СПД №1 ВП №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області так і суду першої інстанціїне повідомляв.

Разом з цим, направлена судова кореспонденція за зазначеною адресою була повернута з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження сповіщення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи так і факту вручення йому копії оскаржуваної постанови, апеляційний суд вважає, що наведена обставина перешкоджала вчиненню ним необхідних процесуальних дій з дотриманням встановленого законом строку, тому цей строк підлягає поновленню, як пропущений із поважних причин.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до приписів статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а відповідно до приписів пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється, зокрема керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Вимоги пункту 2.9 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 дотримано не було.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і це підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №192234 від 06 листопада 2023 року; роздруківкою результату тестування на алкоголь №3089 ( алкотестера «6810 Драгер») від 06 листопада 2023 року, відповідно до яких вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 становить 0,58%. (а. с. 3-4)

При цьому протокол про адміністративне правопорушення містить пояснення ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який власноручно по суті правопорушення, зокрема, зазначив, що «він випив два келихи вина, та через терміновий виклик за місцем служби сів за кермо».

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей.Сам огляд проведений за допомогою алкотестера «6810 Драгер» виявив позитивний результат у 0,58%, з яким ОСОБА_1 погодився, що засвідчено його підписом в акті.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 із наступними змінами, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376 з наступними змінами, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 із наступними змінами.

Протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі також не вказав і у наступному здійснені щодо нього заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, в тому числі ті, що стосуються огляду на стан алкогольного сп`яніння, у порядку, встановленому статтею 267 КУпАП, не оскаржував.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами і він обґрунтовано, з дотриманням норм права визнаний судом винним у його здійсненні та підданий адміністративному стягненню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, так як не ґрунтуються на законі та не підтверджуються матеріалами справи.

Зокрема, неприйнятним є посилання скаржника на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містили передбачених законом відеозаписів щодо фіксації факту порушення водієм ПДР і виконання функцій водія, оскільки до матеріалів справи долучено оптичний диск (аркуш справи 10) з записами відеофіксації зробленої співробітниками СРПП СПД №1 ВП №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області,як зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , так і його огляду на стан алкогольного сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи долучено рапорт інспектора - чергового відділення поліції № 1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області Буклів О.Г. відповідно до якого 06.11.2023 року о 21.34 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що екіпаж ліра 789 в комендантську годину зупинили автомобіль мерседес днз ва 306, водій якого у нетверезому стані. За результатами відпрацювання складено адміністративний протокол (а.с.5).

Також відповідно до рапорту інспектора СРПП СДП № 1 ВП №1 Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області ст. лейтенанта поліції Вітцівського В., автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено в комендантську годину, що є порушенням правил встановлених на час існування особливого періоду на території України (а.с.6).

Як вбачається з відеоматеріалів, що долучені до матеріалів справи, з протоколу про адміністративне правопорушення, а також не заперечується і в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом в комендорську годину, не заперечував проти проходження огляду на стан сп`яніння та не висловив незгоду з результатами огляду, здійсненого за допомогою газоаналізатора на місці зупинки.

З приводу доводів апеляційної скарги про те, що у зв`язку з відсутністю згоди правопорушника з результатами тесту, поліцейські мали доставити водія до найближчого медичного закладу для проведення огляду, чого зроблено не було, що свідчить про те що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено без дотримання вимог статті 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17.2.2008 N? 1103, тож відповідно тест вважається недійсним та не може бути доказом вчиненого правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до положень статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або вразі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

З викладених вимог закону слідує, що лише в разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або вразі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосування технічних засобів відеозапису, який було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, про що також зазначено у графі протоколу До протоколу додаються.

Як із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,так і з відеозапису складення протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на місці зупинки і не висловлював незгоди із результатом огляду, тому передбачені законом підстави проведення огляду в закладах охорони здоров`я відсутні.

Апеляційний суд не бере до уваги, як підставу для скасування постанови суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.130 КУпАП доводи захисника ОСОБА_1 , викладені ним під час розгляду справи, щодо недоліків оформлення чеку алкотестеру, зокрема, те що у чеку алкотестеру не зазначено у відповідній обов`язковій графі номер адміністративного протоколу; не зазначено ПІБ інспектора у відповідній графі, оскільки вказані недоліки не тягнуть за собою визнання його неналежним доказом. Чек підписаний ОСОБА_1 та особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення. Так само, як і Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зазначено посада та ПІБ особи, що склала Акт, його підпис, підпис ОСОБА_1 в графі «З результатами згоден» (а.с.4).

В чеку алкотестера зазначено номер приладу - «прилад № ARAM 312», тест № 3089.

Отже, позиція і процесуальна поведінка ОСОБА_1 та його захисника, пов`язані з наведенням доводів, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи та законом, і тому розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту на власний розсуд з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що дії працівників поліції узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а кваліфікація дій ОСОБА_1 відповідає кваліфікуючим ознакам норми частини першої статті 130 КУпАП.

Істотних порушень вимог КУпАП, які тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, Херсонський апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Нововоронцовського районного суду Херсонської областівід 21 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Нововоронцовського районного суду Херсонської областівід 21 грудня 2023року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду І.В. Вейтас