Справа № 578/440/24>
провадження № 3/578/386/24
Постанова

Іменем України

12 серпня 2024 року селище Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Басова В.І., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Відділення поліції №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої, за ст.124 КпАП України,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушеня ААД №006511 від 08 травня 2024 року 23 квітня 2024 року о 17 год 01 хв в с. Краснопілля по вул. Вокзальна, 18 на перехресті вулиць Вокзальна вулиці О.Шкурка водій ОСОБА_1 керуючи т.з. Toyota Camry н.з. НОМЕР_1 не надала перевагу в русі автомобілю Ford Fiesta н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі вулицею Вокзальна та допустила з ним зіткнення. Автомобілі зазнали механічні ушкодження, зазначені в матеріалах ДТП, чим порушила вимоги п. 16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні 21.06.2024 ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала, пояснила, що під`їхавши з вул.О.Шкурка до перехрестя з вул.Вокзальною мала здійснити лівий поворот, для чого пропустила два автомобілі і, переконавшись в безпечності маневру, здійснила його, однак на великій швидкості з боку Автовокзалу рухався автомобіль Форд, з яким відбулось зіткнення, в результаті якого її автомобіль розвернуло посередині перехрестя та автомобілі зазнали механічних пошкоджень. ДТП не відбулось би, якби водій автомобіля Ford Fiesta рухався з дозволеною в населених пунктах швидкістю.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що рухався того дня по вул.Вокзальній в бік центру зі швидкістю приблизно 50-60 км за годину, під`їжджаючи до відділення Нової пошти побачив з повороту бампер автомобіля, який зупинився, у зв`язку з чим продовжив рух, однак автомобіль виїхав з повороту, внаслідок чого відбулось зіткнення передньої лівої частини його автомобіля об задню ліву частину автомобіля Toyota Camry і його автомобіль відкинуло вперед по вул.Вокзальній.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що була пасажиром в автомобілі ОСОБА_2 і їхали з боку Успенки в центр. Під`їжджаючи до відділення Нової пошти побачили з повороту від садочку чорний автомобіль, який зупинився, ОСОБА_2 продовжив рух, однак автомобіль виїхав з повороту, внаслідок чого відбулось зіткнення з боку водія, він зачепив задню частину автомобіля, який виїхав з вул.О.Шкурка. Вона від страху заплющила очі.

Свідок ОСОБА_4 судовому засіданні пояснив, що чекав товариша біля відділення Нової пошти на вул.Вокзальній і бачив автомобіль Рощиної Ані, який їхав з боку вул.О.Шкурка. На повороті автомобіль зупинився та пропустив два автомобілі, коли дорога була чиста, Аня виїхала на вул. Вокзальну, однак зі сторони автовокзалу на великій швидкості рухався автомобіль Ford Fiesta, та відбулось зіткнення. Автомобіль ОСОБА_1 розвернуло на перехресті, а Ford відкинуло вперед по вул.Вокзальній в бік центру. Він з товаришем одразу підбіг, щоб дізнатися чи всі цілі.

Постановою Краснопільського районного суду Сумської області від 21 червня 2024 року дана справа була повернута до ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області для належного оформлення у зв`язку з тим, що матеріалами справи та поясненнями учасників та свідків було встановлено, що розташування автомобілів, зображене на наявній у справі схемі до протоколу огляду місця події не відповідає доданим до справи фототаблицям до протоколу огляду місця події, а також поясненням учасників ДТП та свідків. Постанова суду не виконана, встановлені недоліки не виправлені.

Необхідно зазначити, що п. 7 ст. 247 КУпАП містить імперативне правило, згідно із яким провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Водночас, положеннями ч.2 ст.38 КпАП України передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 006511 складений 08.05.2024 року за правопорушення, що мало місце 23.04.2024 року, відповідно, з цієї дати розпочався перебіг тримісячного строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення за вчинення вказаного порушення.

Матеріали справи після дооформлення надійшли до суду 03.07.2024 року, тобто на момент її розгляду 12 серпня 2024 року, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення минув.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, відповідно до норм КУпАП доказуванню по даній категорії справ підлягає факт порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Тягар доведення наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення.

Така позиція суду узгоджується з приписами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст.6 передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку; кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Конвенція широко трактує поняття кримінального правопорушення, та до таких щодо України відносить також справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Критерії недопустимості доказів ЄСПЛ віддає на розсуд національному законодавцеві, утримуючись від пред`явлення конкретних вимог.

Аналізуючи практику ЄСПЛ, можна зробити висновок, що при вирішенні питання про недопустимість доказів, національні суди повинні мати на увазі можливість обвинуваченого оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, а також обставини в процесі збирання доказів, що дозволяють їх вважати неприпустимими (постанови ЄСПЛ у справі «Ялло проти ФРН» від 11 липня 2006 року, у справі «Биков проти РФ» від 10 березня 2009 року). Більш того, при дослідженні і оцінці доказів суди повинні враховувати подані зауваження і доводи сторін по таких доказах. Тільки в такому випадку судовий розгляд на підставі п.1 ст.6 Конвенції можна вважати справедливим.

У вирішенні питання про справедливий судовий розгляд ЄСПЛ застосовує концепцію «плодів отруєного дерева», тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає, що вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законом, не доведено.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст.62 Конституції України, ч.1 ст.9, ст.124, п.1 ч.1 ст.247, ст.280, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності по ст.124 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.І.Басова