Справа №760/80/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Воронкін О.А., розглянувши матеріали про адміністративні правопорушення, які надійшли з Солом`янського УП ГУНП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі - КупАП):

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого менеджером з продажу у компанії ТОВ «Pepsi&Co», фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

28.12.2023 о 17 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру відносно дружини, а саме застосував до неї образливі слова, бив її долонею по тілу, виганяв дружину з будинку, чим міг заподіяти фізичну, психологічну травму та завдати економічних збитків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

28.12.2023 о 17 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру дружини, чим порушив умови термінового заборонного припису серії АА 174324, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 10, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 повідомив, що обставини,викладені у протоколі не відповідають дійсності, оскільки 28.12.2023 о 17 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Гайова, 19 він не застосовував до дружини домашнє насильство, його дружина хворіє епілепсією та може поводити себе неадекватно. Поліцію викликав він, оскільки дружина хотіла піти з дому, а він побоювався за її стан. Щодо заборони, встановленої терміновим заборонним приписом зазначив, що дійсно порушив умови припису.

Потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що 28.12.2023 о 17 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Гайова, 19 конфлікту між нею та чоловіком не було.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 921814 від 28.12.2023, суд дійшов наступних висновків.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 органом поліції надано наступні докази:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 921814 від 28.12.2023;

письмові пояснення ОСОБА_2 від 28.12.2023;

Копія постанови у справі ЄУН 760/26274/23 від 28.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

копія рапорту у журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень Солом`янського УП ГУНП у м. Києві від 28.12.2023;

Дії ОСОБА_1 співробітником кваліфіковано за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь - яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення,вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті

Як вбачається з фабули у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 921814 від 28.12.2023 встановлено, що 28.12.2023 о 17 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру відносно дружини, а саме застосував до неї образливі слова, бив її долонею по тілу, виганяв дружину з будинку, чим міг заподіяти фізичну, психологічну травму та завдати економічних збитків..

Дані обставини спростовуються свідченнями ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , наданими у судовому засіданні.

Крім того, відповідно до рапорту щодо реєстрації в журналі Єдиного обліку Солом`янського ВП ГУНП в м. Києві від 28.12.2023 встановлено, що заявником є саме ОСОБА_1 .

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 органом поліції не надано.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, співробітником Солом`янського УП ГУНП в м. Києві не доведено факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_2 , що призвело до передчасного складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а отже провадження по справі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 921814 від 28.12.2023 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 921815 від 28.12.2023, суд дійшов наступних висновків.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши правопорушника та потерпілу, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 921815 від 28.12.2023;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 28.12.2023;

- копією постанови у справі ЄУН 760/26274/23 від 28.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

- копією термінового заборонного припису відносно кривдника серії АА 174324 від 27.12.2023;

копією рапорту у журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень Солом`янського УП ГУНП у м. Києві від 28.12.2023;

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він, будучі особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, повторного протягом року не виконав терміновий заборонного припис.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: відповідно до протоколу ОСОБА_1 працює, інвалідом не являється, раніше притягувався до адміністративної відповідальності.

Інших відомостей, які б характеризували особу суду не надано.

Обставин, що згідно зі ст.ст. 34-35 КУпАП, пом`якшують та обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи правопорушника, майнового стану, ступеню вини, обставин, що пом`якшують та обставин, що обтяжують його відповідальність, а також характеру вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст.173-2 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України «Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення».

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 9, 33, 40-1, 173-2, 221, 276, 277, 283, 284 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн. 00 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/21081100, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Номер рахунку (IBAN):UA0026010, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100);

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) грн. 60 коп. «Отримувач коштів ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0026010, Код класифікації доходів бюджету22030101).

Провадження по справі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 921814 від 28.12.2023 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва.

Суддя О.А.Воронкін