Справа № 202/5297/23
Провадження № 3/202/35/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Маринін О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ІПН в матеріалах справи відсутній,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

03.03.2023 року 20 год. 58 хв. в м. Краматорськ, вул. Паркова біля буд. 85 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме не природня блідність обличчя, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в встановленому законом порядку в медичному загляді в нарколога відмовився в присутності свідка під відео запис на BODY CAM 474866, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 будучи повідомленим про час та місце розгляду справи під час складення протоколу, а також неодноразово викликаним належним чином безпосередньо судом, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку смс-повідомлень, за судовими викликами до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повідомлена про місце і час розгляду справи, до суду не з`явилась, не повідомивши про причини свого неприбуття, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді.

Так, згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки наркотичного сп`яніння визначено п.1.4 Інструкції, серед яких виявлені інспектором поліції у ОСОБА_1 , згідно протоколу, не природня блідність обличчя, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про законність висунутих інспектором поліції вимог до водія ОСОБА_1 про проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 вчинив відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи:

-Диском із відеозаписом, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння,

-Поясненнями свідка ОСОБА_2 в присутності якого ОСОБА_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному загляді відмовився,

-письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , який не заперечував факт керуванняі транспортним засобом та визнав відмову від проходження огляду на стан сп`яніння,

-Рапортом поліцейського, який у сукупності з іншими доказами, підтверджує обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі суд не вбачає.

Враховуючи викладене, спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом, у зв`язку з чим ОСОБА_1 слід призначити стягнення передбачене санкцією статті у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП правопорушник зобов`язаний сплатити судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 213, 221, 283 КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосувати адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, стягнувши суму за реквізитами Отримувач коштів- : Головне управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області/21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0004001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; найменування коду класифікації доходів бюджету- призначення платежу:(Серіята № протоколу);21081300 Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дор. руху).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь Державної судової адміністрації України у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів: УК в Індустріальному районі м.Дніпра/Індустріальний район м.Дніпра/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0004630; код класифікації доходів бюджету: 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Роз`яснити порушнику, що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника та з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Маринін