ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/2290/23Головуючий у 1-й інстанції Тхорик І.І.
Провадження № 33/817/164/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Ковалівського Б.В. на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 січня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно постанови 12 грудня 2023 року о 00 год. 27 хв. по вул. Галицька, 78, в м. Бучач Чортківського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi А6», н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я «Бучацька міська лікарня» Бучацької міської ради у лікаря нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу №37 від 12.12.2023, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Ковалівський Б.В. просить скасувати постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 січня 2024 року та закрити провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що:

суд першої інстанції взяв на себе функцію обвинувачення, так як керувався в основному припущеннями щодо імовірності тієї чи іншої події;

у працівників поліції були відсутні підстави, які регламентовані статтею 35 Закону України Про Національну поліцію, щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ;

ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не перебував;

поліцейськими не було оголошено жодних ознак алкогольного сп`яніння, а відтак не було законних підстав для проведення огляду на стан сп`яніння;

медичний працівник КНП Бучацька міська лікарня був зобов`язаний відібрати у ОСОБА_1 один із зразків біологічного середовища, зокрема: слини, сечі та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, або кров, проте, жоден із зазначених зразків біологічного середовища не був відібраний;

медичним працівником було використано трубку-мундштук, який раніше вже був у використанні, в якому могли бути залишки випарів алкоголю попередньо обстежуваної особи;

медичний огляд ОСОБА_1 проводив не лікар ОСОБА_2 , а медичний працівник;

медичний працівник розпочала проводити огляд ОСОБА_1 без направлення на огляд водія, так як таке направлення не складалося працівниками поліції і в матеріалах справи відсутнє;

невідомим є ПІП та посада медичного працівника, яка проводила огляд ОСОБА_1 , а також чи пройшла вона тематичне удосконалення за відповідною програмою;

повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння з інтервалом 20 хв проведено не було;

сам по собі протокол про адміністративне правопорушення є необґрунтованим за відсутності належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Рогатинський М.М. не з`явились. Від захисника надійшло клопотання, в якому він просить розглянути апеляційну скаргу у їх відсутності та задовлльнити її в повному обсязі.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №050917 від 12 грудня 2023 року; дослідженому DVD-R диску з відеозаписами, які долучено до матеріалів справи; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №936477 від 12 грудня 2023 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; результаті тестування на алкоголь, проведеного 12 грудня 2023 року о 00.35 год., показник приладу «Drager» після проведення тесту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 має цифрове значення 0,90 ‰ (проміле) алкоголю; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №37, складеного лікарем КНП «Бучацька міська лікарня» Бучацької міської ради ОСОБА_2 12 грудня 2023 року о 01.03 год.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення є необґрунтованим за відсутності належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції оцінює критично. Окрім того, вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші докази, наявні у матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що у працівників поліції були відсутні підстави, які регламентовані статтею 35 Закону України Про Національну поліцію, для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , аналогічні доводам сторони захисту в суді першої інстанції, які всебічно досліджені і отримали належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується. Зокрема, суд першої інстанції з посиланням на відповідні нормативні акти правильно вказав на те, що зупинка ОСОБА_1 відбулась в період комендантської години.

Окрім того, як вбачається із матеріалів відео фіксації нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 працівниками поліції було повідомлено про підставу зупинки транспортного засобу, де останній не заперечував і визнав той факт, що він керував транспортним засобом марки «Audi А6», н.з. НОМЕР_1 в комендантську годину (файл 2.MP4 з 16:02:35 год).

Крім наведеного, твердження апелянта про те, що у працівників поліції були відсутні підстави щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спростовуються копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №936477 від 12 грудня 2023 року, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.3).

Відомостей про скасування вказаної постанови в апеляційній скарзі не вказано і в ході апеляційного розгляду не надано, отже на даний час вона не скасована і набрала законної сили.

Не відповідають дійсності доводи апелянта про те, що поліцейськими не було оголошено жодних ознак алкогольного сп`яніння, оскільки як вбачається із матеріалів справи, зокрема даних відеозапису (файл 3.MP4 з 16:12:10 год) ОСОБА_1 , працівниками поліції, озвучено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Крім того, ознаки алкогольного сп`яніння зазначені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який ОСОБА_1 підписано без зауважень (а.с.4). Також, як вбачається із відео з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 підтвердив той факт, що ним вживалися алкогольні напої. Зокрема, з даних відеозапису (файл 3.MP4 з 16:34:05 год) вбачається, що ОСОБА_1 повідомив лікаря, у присутності працівників поліції, про те, що він випив один стакан пива.

Надуманими є доводи захисника Рогатинського М.М. про те, що останній не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №050917 від 12 грудня 2023 року; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції; результаті тестування на алкоголь, проведеного 12 грудня 2023 року о 00.35 год., показник приладу «Drager» після проведення тесту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 має цифрове значення 0,90 ‰ (проміле) алкоголю та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №37, складеного лікарем КНП «Бучацька міська лікарня» Бучацької міської ради ОСОБА_2 12 грудня 2023 року о 01.03 год, згідно якого, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про наявність підстав для скасування оскарженої постанови через те, що медичний працівник КНП Бучацька міська лікарня був зобов`язаний відібрати у ОСОБА_1 один зі зразків біологічного середовища, зокрема: слини, сечі та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, або кров, суперечать змісту розділу ІІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в тому числі і положення пункту 7, відповідно до якого проведення лабораторних досліджень є обов`язковим при визначенні наркотичного засобу або психотропної речовини, а пункт 14 передбачає, якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений, тоді як згідно із пунктом 9 цього розділу Інструкції передбачено використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ.

За обставинами справи, яка переглядається, водій ОСОБА_1 , не був учасником ДТП, не перебував через таке у несвідомому стані, а також у нього не були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а тому не було підстав вважати, що при проведення його медичного огляду на стан сп`яніння необхідним є проведення лабораторного дослідження біологічного матеріалу.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що медичний огляд ОСОБА_1 було проведено у встановленому законодавством порядку, а тому немає жодних підстав стверджувати про недійсність чи неправильність його результатів.

Доводи сторони захисту про те, що поліцейський, у встановленому законом порядку, не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З аналізу норм вказаної Інструкції вбачається, що скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється працівником поліції направленням за встановленою формою, водночас вказаною Інструкцією не передбачено, що таке направлення долучається до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та вимог КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Крім того, сам по собі факт відсутності в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції особи для освідування не є підставою для скасування судового рішення.

Не спростовують факту вчинення правопорушення посилання апелянта на те, що медичний огляд ОСОБА_1 проводив не лікар ОСОБА_2 , а медичний працівник, а також те, що невідомим є особа та посада медичного працівника, яка проводила огляд ОСОБА_1 , а також чи пройшла вона тематичне удосконалення за відповідною програмою, оскільки доданий до протоколу відеозапис подій не надає підстав для висновку про недотримання встановленого порядку через залучення до тестування медичного персоналу. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції, огляд ОСОБА_1 проводився лікарем-наркологом КНП Бучацької міської лікарні. При цьому, заключний діагноз зроблений не тільки за результатами спеціального тестування за допомогою газоаналізатора, а й за наслідками медичного огляду ОСОБА_1 , хід якого зафіксовано у відеоматеріалах (файл 3.MP4 з 16:33:30 год). За результатами медичного огляду і даних обстеження за допомогою газоаналізатора лікар встановив діагноз Алкогольне сп`яніння, про що видав відповідний висновок.

Зазначений висновок щодо результатів медичного огляду складений із дотриманням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Не відповідають дійсності твердження захисника про те, що повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння з інтервалом 20 хв проведено не було, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема відео з нагрудних камер працівників поліції (файл 4.MP4 з 17:00:45 год), ОСОБА_1 пройшов повторний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, де показник приладу, після проведення тесту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 має цифрове значення 1,4 ‰ (проміле) алкоголю.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції взяв на себе обов`язок обвинувачення є необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно ст. 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів в справах, мають серед іншого право брати участь у розгляді справи, а ч. 2 цієї статті встановлені випадки обов`язкової участі прокурора (провадження у справах за ст. 172-4, 172-9 і 172-9-2 КУпАП).

Отже, законодавством передбачено випадки обов`язкової участі прокурора у справі та випадки, коли участь прокурора є факультативною. Згідно ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Отже, обов`язкова участь прокурора при розгляді справ про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП не передбачена законом.

З матеріалів справи і змісту оскарженого рішення видно, що в даному випадку суд першої інстанції розглянув справу і виніс обґрунтоване і вмотивоване рішення виключно на підставі тих доказів, які були направлені до суду управлінням поліції, а тому наведені в апеляційній скарзі доводи, що суд першої інстанції взяв на себе обов`язок обвинувачення є надуманими.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ковалівського Б.В. залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 січня 2024 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя