Справа № 567/111/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , непрацюючу, паспорт НОМЕР_1 виданий 27.01.2014

за ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені)

встановила

11.01.2024 близько 12:00 год. та 12.01.2024 близько 10:00 год., ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , висловлювалася на адресу свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 нецензурною лайкою, ображала, чинила щодо нього психологічний тиск, чим вчинила домашнє насильство.

ОСОБА_1 на виклики суду повторно не з`явилася без повідомлення причин, про час та дату розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Правом подати письмові пояснення із викладом заперечень щодо обставин, викладених у складених відносно неї протоколах, не скористалася.

Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП не є обов`язковою.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини (Рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 у справі "Пономарьов проти України") відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП доведена протоколами про адміністративні правопорушення від 15.01.2024 серії ВАВ №986749, ВАВ №986734 та матеріалами справи.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 11.01.2024 близько 12:00 год. та 12.01.2024 близько 10:00 год., його колишня дружина ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинила з ним конфлікт під час якого висловлювалася на його адресу нецензурною лайкою, ображала.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 11.01.2024 близько 12:00 год. та 12.01.2024 близько 10:00 год., під час конфлікту з її колишнім чоловіком ОСОБА_2 , висловлювалася на його адресу нецензурною лайкою.

Відповідно до довідки відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 16.01.2024 встановлено, що ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності: 30.03.2023 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 скоїла правопорушення, що передбачені ч. 1 ст.1732 КУпАП, оскільки вищезазначені факти її вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи та були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, враховується характер вчинених правопорушень, особа порушниці, ступінь її вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення взято до уваги те, що ОСОБА_1 раніше притягувалася до адміністративної відповідальності, є працездатною.

Також при накладенні адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , враховуються вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно якої визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати щодо неї адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для його виховання та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 24, 40-1, 173-2, 221, 276, 283, 284, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення

постановила

визнати ОСОБА_1 такою, що вчинила правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме: в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.