ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/334/24 Справа № 203/316/18 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Мудрецького Р.В., за участю: захисника Шевчук О.М,, представника митниці Фещенко І.С. переглянувши апеляційну скаргу останньої, на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року про перегляд судового рішення за виключними обставинами, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.1 ст.483 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 451950 гривень 92 копійки з конфіскацією предметів правопорушення, згідно протоколу про порушення митних правил № 0289/110000014/17 від 08.11.2017 року.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2018 року залишено без змін.

11 грудня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська заяву про перегляд за виключними обставинами постанови Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 березня 2018 року, ухваленої у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 483 Митного кодексу України, задоволено та скасовано постанову від 02 березня 2018 року. Ухвалено нову постанову, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 гривень.

В апеляційній скарзі представник митниці просить скасувати постанову від 11 грудня 2023 року, а заяву повернути особі, яка її подала.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення суду І інстанції незаконне, оскільки були відсутні підстави для відкриття провадження заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, так як Митним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено здійснення судового провадження в такому порядку. Апелянт вважає помилковими посилання суду І інстанції на норми КПК України, під час розгляду заяви. Крім цього на час винесення судом І інстанції постанови рішення Конституційного Суду України у справі № 3-46/2022 не набрало законної сили.

В апеляційному суді представник митниці підтримала вимоги апеляційної скарги.

Захисник Шевчук О.М. просила залишити без задоволення апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, заяву про перегляд постанови за виключними обставинами, заслухавши учасників перегляду, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 цього Кодексу також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом. Проте, у цьому випадку, згідно з положеннями ст.297-4 КУпАП, заява про перегляд такої постанови подається до Верховного Суду.

Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення (в тому числі за виключними обставинами) чинним законодавством не передбачено. Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ апеляційний суд не наділений.

Статтею 459 КПК України, на яку посилається заявник у своїй заяві, дійсно передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами або виключними обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях, а діюча норма КПК України не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП.

Верховний Суд в ухвалі від 15.10.2019 року, провадження N 51-4998ска19, зробив висновок, що нормами КУпАП не передбачена ні можливість касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення, ані можливість перегляду такої постанови Верховним Судом за нововиявленими обставинами. Так само нормами КПК не передбачено можливості перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень у справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.

У відповідності до рішення ЄСПЛ у справі «Васильєв проти України» (заява №11370/02) від 21 червня 2007 року, повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд справи не повинен розглядатися як замаскована апеляція, а сама лише можливість існування двох точок зору на предмет не є підставою для повторного розгляду справи. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Враховуючи викладене та виходячи з практики ЄСПЛ, суд приходить до висновку про неможливість діяти у спосіб, непередбачений процесуальним законом, тобто в даному випадку здійснити перегляд судового рішення в порядку, не визначеному КУпАП, крім того, прийняття заяви до розгляду не відповідає нормам діючого національного законодавства та правовим позиціям, викладеним у вищезазначених рішеннях ЄСПЛ, а тому постанову суду від 11 грудня 2023 року слід скасувати, а заява підлягає поверненню особі, яка її подала.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Дніпровської митниці Фещенко І.С. задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року про перегляд судового рішення за виключними обставинами, стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.483 МК України. - скасувати.

Заяву захисника Афоніна О.В. про перегляд постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 201 року за виключними обставинами повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький