Справа №601/1328/24
Провадження № 3/601/688/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року м. Кременець

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Мочальська В.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 311196 від 17.04.2024 ОСОБА_1 10.04.2024 близько 22 години, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , яке виражалося в позбавленні потерпілої в період часу з 14 години до 22 години доступу до її житла та домоволодіння, внаслідок чого ним могла бути заподіяна шкода здоров`ю потерпілої.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що потерпіла ОСОБА_2 забрала всі свої речі з будинку і проживає у своїх батьків у сусідньому селі. У вхідних дверях він замінив серцевину у замку, оскільки у нього з потерпілою спір щодо поділу майна.10.04.2024 він цілий день до 22 години був на роботі. Потерпіла його не повідомляла, що хоче потрапити до будинку, а тому він повернувся з роботи близько 23 години. У літній кухні перебувала ОСОБА_2 . Він відкрив двері, вона забрала речі.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що між нею та ОСОБА_1 неприязні стосунки, шлюб між ними розірвано понад п`ять років. Вона забрала свої речі і дійсно переїхала проживати до своїх батьків у сусіднє село. Про те, що 10.04.2024 прийде до спільного будинку по речі ОСОБА_1 не попереджала. До будинку не могла потрапити, оскільки був поміняний замок до вхідних дверей. ОСОБА_1 прийшов додому близько 22 години і вона потрапила в будинок, однак чекала його з 14 години.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, доходжу висновку, адміністративну справу слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Проаналізувавши зміст матеріалів справи та доказів по справі вважаю, що вина ОСОБА_1 поза розумним сумнівом не доведена.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 подано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 311196 від 17.04.2024, письмові пояснення ОСОБА_2 від 11.04.2024, письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.04.2024, письмові пояснення ОСОБА_3 від 15.04.2024, рапорт працівника поліції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 311196 від 17.04.2024 ОСОБА_1 10.04.2024 близько 22 години, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , яке виражалося в позбавленні потерпілої в період часу з 14 години до 22 години доступу до її житла та домоволодіння, внаслідок чого ним могла бути заподіяна шкода здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

В письмових поясненнях ОСОБА_2 від 11.04.2024 зазначила, що вона проживає у с. Веселівка разом з своїми батьками. 10.04.2024 близько 16 години прийшла у с. Білокриницю щоб забрати документи і речі, однак замок у дверях був поміняний, а тому вимушена була чекати до 22 години щоб забрати речі. ОСОБА_1 про те, що 10.04.2024 прийде по речі не попереджала.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 від 15.04.2024 зазначив, що 10.04.2024 був на роботі, повернувся близько 23 години. В літній кухні його чекала потерпіла і повідомила, що чекає його цілий день і повідомили в поліцію. У рапорті від 11.04.2024 старшого інспектора чергового Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області Катеринчука В.П. зазначено, що 11 квітня 2024 року у РВП надійшло повідомлення від ДОП Кошевого про те, що до нього під час виконання службових обов`язків із письмовою заявою звернулася ОСОБА_2 про те, що 10.04.2024 о 22 годині ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство економічного характеру, яке виражалося в позбавленні заявниці на житло.

Враховую, що рапорти поліцейських за своїм правовим змістом є документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

Диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення повторно домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства врегульовані Законом України «Про запобігання та протидію домашнього насильства» (далі - Закон).

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 1 Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Визначення поняття домашнього насильства також надано і у Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) відповідно до положень якої «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Пунктом 4 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

З змісту протоколу вбачається, що суть адміністративного правопорушення не розкрита відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відповідно обвинувачення є неконкретним, що порушує право на захист.

Відсутність в протоколі, як акті обвинувачення обов`язкової складової складу адміністративного правопорушення, а саме наслідків діяння, свідчить про те, що такі не могли бути заподіяні та не заподіяні. Отже, дослідивши надані докази у їх сукупності доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП не підтверджується належними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та вини особи, тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, доходжу висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 173-2, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів.

Суддя