Провадження № 3/369/806/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.01.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення України (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 550309, ОСОБА_1 , ухилилися від виконання, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній в навчальному закладі БАЛ «Лідер», який розташований за адресою: вул. П. Сагайдачного, 62, м. Боярка, Фастівський район, Київська область, 03 листопада 2023 року під час прогулянки вдарив ОСОБА_3 , 2017 р.н.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме ухилення батьків від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, зазначивши, що за вказане правопорушення повинні відповідати працівники ліцею, оскільки саме вони уповноважені здійснювати контроль та слідкувати за поведінкою дітей, які у них навчаються.

Крім того зазначила, що вона взагалі не розуміє, у чому саме проявляється ухилення від виконання батьківських обов`язків. При цьому, зазначила, що в статті передбачено відповідальність за ухилення від виконання обов`язків відносно неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП, відповідальність особи настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, та тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом вищевказаного правопорушення виступають суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини. Суб`єкт даного правопорушення фізичні осудні особи батьки, або особи, що їх замінюють. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Статтею 150 Сімейного кодексу України, визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини:

1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

4. Батьки зобов`язані поважати дитину;

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї;

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини;

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

У диспозиції ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що дитиною визнається особа віком до вісімнадцяти років (повноліття).

Твердження ОСОБА_1 з приводу того, що вчинення її сином дій не свідчить про ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання, не заслуговують на увагу, оскільки спричинення її сином удару іншій дитині - ОСОБА_3 та як наслідок звернення останнього до медичної установи, перебуває у причиновому зв`язку.

При цьому, суд виходить з того, що вчинене неповнолітньою (у тому числі малолітньою) дитиною, з урахуванням віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, правопорушення, як кримінально-караного так і адміністративного є прямим наслідком неналежного виконання з боку батьків та інших суб`єктів правової соціалізації, передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання.

Суд звертає уваги, що загальні засади сімейного законодавства визначають обов`язок батьків виховувати своїх дітей.

За таких обставин, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, серед яких протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 550309 від 06 листопада 2023 року та його копія, рапорти виклику працівників поліції, довідка КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня», письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , роздруківки переписки з чату «Ліцей «Лідер» 1-Б», копії паспортних даних ОСОБА_1 , протокол прийняття заяви ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що за цих обставин в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні повністю доведена, оскільки вона ухилилася від виконання обов`язків, щодо виховання та розвитку свого малолітнього сина, що передбачено ст. 150 Сімейного кодексу України, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, у виді попередження.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 40-1, 184 ч. 1, 283, 284 ч. 1 п. 1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 550309 від 06 листопада 2023 року) та накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 к.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя І. А. Козак