Справа № 348/2667/23
Провадження № 33/4808/175/24
Категорія ч.2 ст.139 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Матолич В. В.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., за участю захисника Недодара Р.В. Сафронової О.В., представника потерпілої Головатюка І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та його захисника Сафронової О.В. на постанову Надвірнянського районного суду від 27.12.2023 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.139 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Згідно постанови, 30.10.2023 о 15 год. 25 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "MAN", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Соборній в с. Стримба Надвірнянського району Івано-Франківської області (автодорога Н09 Мукачево-Львів). У ході руху транспортного засобу відбувся витік мастила на проїжджу частину, що спричинило забруднення дорожнього покриття. Водій не вжив заходів до належного попередження інших учасників руху про виникнення небезпеки, внаслідок чого було пошкоджено інші транспортні засоби. Такими діями, ОСОБА_1 порушив п.1.5. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.139 КУпАП.

В апеляційних скаргах, які є аналогічними за змістом представник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вказують на те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Стверджують, що суд не перевірив обставини ДТП та даних, які мають значення для вирішення справи. Зокрема, не дано належної оцінки показанням учасників ДТП та свідків, іншим доказам у справі.

Зазначають, що показання ОСОБА_1 підтверджуються матеріалами справи про перевірку та належний стан ТЗ "MAN" перед початком поїздки. Після поламки, він увімкнув сигнали аварійної сигналізації та викликав технічну службу. Виявивши забруднення проїзної части у вигляді плями мастила, він встановив в кінці забруднення аварійний знак та приступив до прибирання забруднення.

Жодного доказу, що ДТП сталася внаслідок забруднення проїзної частини справа не містить. Автомобіль потерпілої не оглянутий, забруднення його коліс не зафіксовано. Протокол складений з порушеннями, оскільки в ньому невірно зазначено місце вчинення правопорушення, не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис обставин правопорушення, не зазначено конкретні механічні пошкодження ТЗ отриманих внаслідок правопорушення.

На акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі не зазначено, що в районі забруднення перебувають інші транспортні засоби. До протоколу не долучено пояснення свідків/потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Враховуючи ці обставини, а також той факт, що поламка транспортного засобу MAN НОМЕР_1 відбулась саме під час руху, в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч.2 ст.139 КУпАП.

Просять постанову суду скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримала апеляційні скарги, а представник потерпілої вважав апеляційні скарги необґрунтованими та просив оскаржувану постанову залишити без змін.

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції дотримався наведених вимог діючого законодавства, дослідив докази у справі та дійшов правильних висновків про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.139 КУпАП.

Так, відповідно до вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст.139 ч.2 КУпАП настає, зокрема, за створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів чи іншого майна.

Один із порушених пунктів ПДР зазначених у протоколі відносно ОСОБА_1 є п.1.5., згідно якому, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Проте, як встановлено судом першої інстанції та не було спростовану в апеляційному суді, водій ОСОБА_1 після виявлення витоку з керованого ним транспортного засобу масла на проїзну частину не вжив належних дієвих заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги.

Факт того, що забруднення дорожнього покриття перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП підтверджується доказами дослідженими в суді першої інстанції, на наліз яких наведено в постанові. При цьому, суд послався як на докази зібрані працівниками поліції, так і на докази надані сторонами.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що фактичні дані зафіксовані в матеріалах справи підтверджують наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.139 ч.2 КУпАП.

Так з Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі ст. інспектора ВБДР та схеми до нього від 30.10.2023р. складеного о 17:00 год. вбачається, що дорожнє покриття протяжністю 150 м. позаду автомобіля забруднено мастилом. Зазначена ділянка проїзної частини є придатною до експлуатації після прибирання (а.с.3).

Згідно схеми місця ДТП 30.10.2023р. складеної о 15:36 год. працівниками поліції у справі за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_5 , на місці ДТП стан покриття проїзної частини «забруднене». (а.с.185)

Згідно показань ОСОБА_5 , яка є учасником ДТП та потерпілою у даній справі, вона керувала автомобілем, не помітила забруднення дорожнього покриття, яке було слизьким. Жодних заходів для попередження інших учасників дорожнього руху про забруднення вжито не було. Її занесло і вона не змогла уникнути ДТП.

Згідно показань свідка ОСОБА_6 , яка була пасажиром автомобіля під керуванням ОСОБА_5 , після ДТП вона вийшла з автомобіля і виявила, що дорожнє покриття дуже слизьке. Ніяких конусів чи попереджувальних знаків не було, їх встановили після ДТП.

Як вбачається зі світлин місця ДТП, подія відбулася менше ніж за 150 метрів позаду автомобіля «МАN». Дорожнє покриття проїзної частини забруднене як попереду автомобіля ОСОБА_5 , так і позаду. Також вбачається, що зазначений автомобіль розташований під кутом відносно центру проїзної частини лівими колесами на полосі зустрічного руху. На фотознімках не вбачається будь-яких знаків, конусів або предметів, які виставлені навколо забрудненої ділянки проїзної частини та повідомляють інших водіїв про небезпеку (а.с.129-130).

Зазначені докази у своїй сукупності підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.1.5 ПДР та вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.139 КУпАП.

Щодо апеляційних доводів, що ДТП сталася внаслідок порушення ПДР водієм ОСОБА_5 , в межах даної справи суд позбавлений повноважень робити висновки про відповідність чи невідповідність її дій вимогам ПДР.

Що стосується доводів сторони захисту, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки про поламку автомобіля він дізнався, коли почув підозрілий стук в двигуні, вони не заслуговують на увагу апеляційного суду. Такі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Так, стороною захисту не надано доказів: про тип, кількість та властивості масла що витекло; агрегат з якого відбувся виток масла; причини витоку масла з двигуна чи інших агрегатів транспортного засобу; відстань яку проїхав автомобіль з моменту виявлення водієм несправностей, що могли призвести до витоку масла на проїзну частину; чи міг водій, в силу своїх професійних знань, передбачити шкідливі наслідки поламки автомобіля, у вигляді витоку масла на проїзну частину та інше. За таких обставин, суд позбавлений можливості робити висновки, якими були дії (умисні чи необережні) ОСОБА_1 щодо забруднення проїзної частини.

Разом з тим, діюче законодавство, в тому числі і п.1,5 ПДР, прямо передбачає обов`язки учасників дорожнього руху у разі створення ними небезпеки чи перешкод для руху, які у повному обсязі виконані ОСОБА_1 не були.

Зазначене спростовує і доводи апелянтів, що ОСОБА_1 приймались заходи для очищення дорожнього покриття. Як вбачається з наведених вище доказів, виток масла відбувся близько 15:25 год., а на час огляду 16:45 год. дорожнє покриття не було прибране. Зазначене приводить до логічних висновків, що заходи застосовані водієм ОСОБА_1 не були достатньо дієвими. Реально оцінюючи масштаб та характер забруднення, а також свої можливості для його усунення, мав попередити про небезпеку інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган (п.1.5 ПДР)

Не спростовують висновків суду першої інстанції і доводи, що працівники поліції некоректно зазначили адресу події правопорушення. Як зазначають апелянти, за даними пошукової системи Google будинок АДРЕСА_2 розташований в іншому місці. Апеляційний суд не може прийняти такі доводи, оскільки надані стороною захисту роздруківки скрін-шотів Інтернет сторінок не є офіційним документом, що підтверджує присвоєння поштової адреси певній будівлі.

Проаналізувавши викладені обставини та наведені норми права, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування або зміни постанови суду першої інстанції, а тому апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника Сафронової О.В. залишити без задоволення.

Постанову Надвірнянського районного суду від 27.12.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.139 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт