Справа № 567/145/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м.Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП (2 епізоди), -

встановив:

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство при наступних обставинах - 20.01.2024р. о 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив умисні дії психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме в ході конфлікту виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди її психічному здоров`ю.

Крім того, 20.01.2024р. о 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння, в присутності малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив умисні дії психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме в ході конфлікту виражався на адресу останньої нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, день та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Письмових пояснень з викладом своїх заперечень щодо суті правопорушень, вчинення яких ставиться йому у провину, а також клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Відповідно до ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП не є обов`язковою, а відтак суд не вбачає перешкод та вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі доказів, наявних у матеріалах справ.

Дослідивши матеріали адміністративних справ, суд при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виходить з наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАВ № 986770, серії ВАВ №950346 від 20.01.2024р., письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , доданих до матеріалів справ, вбачається, що 20.01.2024р. о 20 год. 00 хв. перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 у нього з дружиною ОСОБА_2 виник словесний конфлікт, з приводу чого дружина звернулась до працівників поліції.

З письмових пояснень ОСОБА_2 , доданих до матеріалів справи, вбачається, що її чоловік ОСОБА_1 , 20.01.2024р. о 20 год. 00 хв. за місцем їх спільного проживання в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту висловлювався на її адресу образливими та нецензурними словами. Конфлікт виник у зв`язку з тим, що вона відмовилась давати чоловікову ключі від автомобіля. Вказала, що даний конфлік з чоловіком відбувся у присутності їхньої малолітньої доньки та мав мав місце вперше за 9 років їхнього подружнього життя.

ОСОБА_1 у складених відносно нього протоколах не навів будь-яких заперечень чи доводів, які б спростовували обставини, викладені у них.

Згідно з інформації інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал НП України" (журналу єдиного обліку), 20.01.2024 року о 21:03 год. зі служби "102" надійшло повідомлення від ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 , про те, що за спільним місцем проживання чоловік ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство в присутності дитини.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З зазначених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме - вчинив умисні дії психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3 , чим міг завдати шкоди їх психічному здоров`ю.

З матеріалів справи та з довідок ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області вбачається, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведеною повністю.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність не встановлено.

При цьому, згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, що це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди та не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам. Встановлення в законі такого заходу впливу, як усне зауваження, дає змогу говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, зокрема й малозначне.

Враховуючи характер правопорушення, особу ОСОБА_1 , особливості й обставини вчинення, а також з урахуванням відсутності шкоди внаслідок вчиненого правопорушення, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП, обмежитись усним зауваженням, роз`яснивши протиправний характер його поведінки й неприпустимість у майбутньому допускати вчинення подібних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

В свою чергу, суд враховує, що відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.24, ч.2 ст.284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, а відтак суд не вбачає підстав для стягнення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.22, ч.1 ст.173-2, ст.ст.283, 284 КУпАП, -

постановив :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.