Шаргородський районний суд
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року

м. Шаргород

Справа № 152/26/24

Провадження № 3/152/15/24

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, особу встановлено по паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданому Шаргородським РС УДМС України у Вінницькій області 20.11.2013, РНОКПП НОМЕР_2 ,

- за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 22.12.2023 о 20 годині 55 хв. в с. Зведенівка Жмеринського району Вінницької області по вул. Центральній керував автомобілем «ВАЗ-21053», державний номерний знак НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України. Огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Драгер», результат тесту 0,67%о.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при обставинах, викладених вище визнав, також його винуватістьдоведена доказами, що містяться у матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 396305 від 22.12.2023 (а.с.1), роздруківкою результату тестування на алкоголь за допомогою приладу «Драгер» від 23.12.2023 (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22.12.2023 (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.12.2023 (а.с.4), CD - диском із відеозаписом події адміністративного правопорушення (а.с.8).

Вказані докази судом приймаються до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи, відповідно до ст.280 КУпАП, зокрема, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факту керування транспортним засобом і його руху перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заперечував, дії працівників поліції не оскаржував.

Відповідно до вимог п.п.2.5, 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу; водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначив, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявна роздруківка результату тестування на алкоголь за допомогою приладу «Драгер 6810» від 10.11.2023, із якої вбачається, що ОСОБА_1 в момент огляду 22.12.2023 о 20 год. 57 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 0,67 %о (а.с.2).

Отже, аналіз перевірених і оцінених доказів переконують суд, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобтокерування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, винуватість його доведена і він повинен нести адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

За положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З довідки ВП№2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України та підсистеми «ГСЦ - Посвідчення водія» ОСОБА_3 посвідчення водія не отримував (а.с.6).

Відповідно до правової позиції, висловленої Об`єднаною палатою ККС ВС 04.09.2023 у справі №404/2081, у випадку, коли санкцією відповідної частини статті передбачено можливість призначення особі додаткового стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи особа обіймала певну посаду або займалася певною діяльністю на час вчинення правопорушення.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП не передбачають альтернативного виду стягнення, виключно штраф з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відтак додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами призначається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності незалежно від того чи мала така особа це право на час вчинення .

При призначенні виду та розміру стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступень вини, те, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху, і свідчать про підвищену суспільну небезпеку зазначеного адміністративного правопорушення і приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність не встановлено.

Обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Підстав звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284, 294 КУпАП,п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячінеоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до Державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Скаргу щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя: Т.О. Соколовська