Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/642/24
П О С ТА Н О В А

07 березня 2024 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Кулініч Я.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №171439 від 09.02.2024 вказано, що 09.02.2024 року о 00 год. 00 хв. в с. Черепин по вул. Центральна, 4, водій керував транспортним засобом ЗАЗ 110308-44 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушеня координації рухів, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та в медичному закладі відмовився. Таким чином, порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник Лугинець В.П. надав заперечення, в якому просить протокол про адміністративне правопорушення розглядати без участі правопорушника та його захисника та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що в адміністративному протоколі зазначаються ознаки сп`яніння, а саме - «запах алкоголю з порожнини рота», що є надуманою суб`єктивною думкою працівника поліції та нічим документально не підтверджується, а також така ознака як - «порушення координації рухів» спростовується його хворобою опорно-рухового апарата, який потребує ендопротезування лівого кульшового суглобу, що підтверджується копією довідки МСЕК. Протокол про адміністративне правопорушення та інші документи містять лише відмітки про відмову від підпису чи ознайомлення. Проте відеозапис обставин події свідчить про те, що уповноваженою особою були проігноровані вимоги глави 19 КУпАП, та в спілкуванні зі правопорушником поліцейський обмежився лише константуванням факту, що він відмовляється від проходження освідування та від підписання документів. Однак, а ні протоколу, ні інших будь-яких документів в його присутності складено не було. Не можна вважати факт доведеності вчинення правопорушення за тієї обставини, що оскільки він відмовився підписувати будь-які документи, то він самоусунувся від ознайомлення зі змістом правопорушення, яке йому інкримінується та з іншими процесуальними документами. Взагалі вся процедура фіксування складення адміністративних матеріалів на відеозаписах відсутня, чим порушено вимоги статей ст.ст.254,256,259,260 КУпАП, які категорично обумовлюють обов`язкову присутність особи при складенні відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, з відеозапису вбачається, що інспектор поліції запитує правопорушника - «чому він керує автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння» на що він неодноразово повідомляв - «я не їхав, я не керував, я стою на місці», тобто на час нібито зупинки транспортного засобу він не визнавав факт вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП, тому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту". Також, з відеозапису вбачається, що на ньому відсутні докази факту керування ОСОБА_1 автомобілем під час його руху, з якого тільки слідує, що пропозиція пройти огляд була безпідставною. Даний факт підтверджується самим відеозаписом, з якого вбачається спілкування ОСОБА_2 біля автомобілю з інспекторами поліції, проте із вказаного відео не видно, що автомобіль перебував у русі і саме він ним керував, що виключає його відповідальність за вказане правопорушення. З відеозапису видно, що автомобіль стоїть припаркований біля будинку, на якому було включено ближнє світло та габаритне світло фар, що не заборонено Законом, а також навіть відсутній факт виходу ОСОБА_1 з автомобіля, а саме з боку місця для водія. Крім того, відеозаписом не зафіксовано порушення ним правил дорожнього руху України, яке б слугувало підставою для зупинки, а том в подальшому була відсутня необхідність в проходженні ним відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що безпосередньо стосується приписів ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», якими визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч.3 т.35). Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису з фіксацією обставин події, працівником поліції навіть не було повідомлено про причину його нібито зупинки з описом факту порушення ним таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог Закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу. Оскільки з його боку не допущено порушень ПДР, за які його слід було взагалі перевіряти, у зв`язку із чим та за сукупністю з іншими обставинами, у даному конкретному випадку складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Суддя, дослідивши матеріали протоколу, дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

У відповідності до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як видно з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та вищевказаної Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану сп`яніння у водія транспортного засобу (алкогольного: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

В частині 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення (розділ 1 п.2 п.п.1). Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки (розділ 3 п.2). Наведене свідчить, що з метою фіксації фактів порушення водіями Правил дорожнього руху України передбачено проведення поліцейськими відеозапису за допомогою відеореєстратора патрульної машини та нагрудних камер, які є належними та допустимими доказами, на підставі яких встановлюються фактичні обставини справи, у тому числі, доведення винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотоматеріали. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом під час розгляду справи було повністю та всебічно досліджено надані суду докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №171439 від 09.02.2024; рапорт поліцейського СРПП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 09.02.2024 та відеозаписи, які зроблені за допомогою нагрудного портативного відеореєстратора поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля.

Проаналізувавши наявні фактичні дані, які як докази були зібрані поліцейським, суддя установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено оптичний диск марки «DVD-R» із відеозаписами події, яка мала місце 09.02.2024 за участю ОСОБА_1 .. Відеофайли містять інформацію про рух поліцейського автомобіля і його зупинку біля автомобіля марки ЗАЗ 110308-44 д.н.з. НОМЕР_1 , який стоїть на місцевості. Однак руху вказаного транспортного засобу не зафіксовано, як і не зафіксовано факт виходу ОСОБА_1 з автомобіля з боку місця водія.

На інших відео файлах відображено спілкування поліцейського та ОСОБА_1 .. Працівник поліції пропонує останньому пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, оскільки під час спілкування у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 при цьому категорично заперечує факт керування транспортним засобом, а тому відмовляється пройти освідування.

Таким чином, відеозаписи не містять зафіксованого факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем марки ЗАЗ 110308-44 д.н.з. НОМЕР_1 та факту його зупинки працівниками поліції.

Тобто, вказаними відеозаписами не підтверджено факту керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності вказаним автомобілем, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак, матеріали справи не містять беззаперечних доказів щодо вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суддя вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. ст. 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Я. В. Кулініч