Справа № 644/4508/23
Провадження № 3/644/80/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 березня 2024 р. м.Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Бугера О.В.,

За участю ОСОБА_1 ,

Захисника адвоката Ладуренко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрований та що проживає АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

у с т а н о в и в:

Відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення від 24.06.2023 року серії ААД 517532, водій ОСОБА_1 , 24.06.2023 року о 13.19 годині в м. Харкові, вулиця Плиткова, біля будинку 52, керував транспортним засобом Ford Focus, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, сповільнення мови. Від проходження огляду у медичному закладі КНП ХОР «ОНД», з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, суду пояснив, що він, має посвідчення водія з 2019 року, ніколи до відповідальності не притягався, правил дорожнього руху не порушував, наразі, вимушений підробляти у службі таксі, оскільки підприємство на якому працевлаштований майже не працює. 24.06.2023 року, із самого ранку, працював в службі таксі, виконав останнє замовлення та поїхав додому. Це було вже в комендантську годину, його зупинили працівники поліції, він правил дорожнього руху не порушував. Поліцейський запитав причину порушення комендантської години та попросив надати документи, він пояснив, що запізнився бо виконував останнє замовлення в таксі, надав документи, був втомлений, повідомляв, що за кермом зранку, було дуже багато замовлень. Потім працівник поліції запитав чи не вживав він алкоголь, чи не вживав він наркотичні речовини, відповів, що ні, вчора випив пива ввечері. Наркотичні речовини взагалі ніколи не вживав. Працівник поліції повідомив, що потрібно проїхати до наркологічного центру пройти огляд, бо він вважає, що є ознаки наркотичного стану. Інспектор нібито побачив, що його зіниці очей не реагують на світло і все, інші ознаки, які зазначені в протоколі тремтіння пальців рук, сповільненість мови взагалі не озвучувались. Оскільки був дуже втомлений, а зранку знову за кермо, почав запитувати у працівника поліції чи він зобов`язаний проїхати, чи має право відмовитись. Декілька разів запитував працівника поліції та вони його запевняли, що це право проїхати до мед закладу, запевняли, що він може відмовитись. Він перепитував, чи точно може не їхати, працівник поліції казав, так, це ваше право. З упевненістю, що це не є обов`язковим, сказав, що тоді не поїде, піде додому, бо стомився. Працівник поліції одразу почав казати, що зараз складе протокол та він його підпише, потім може йти додому. Працівник поліції не казав йому, яка відповідальність за це настає, не повідомляв, що це є його обов`язок. Лише на наступний день, вранці зателефонувавши адвокату, отримавши консультацію, зрозумів, що був зобов`язаний проїхати на огляд, якщо у поліцейського були такі сумніви.

Окрім того, в подальшому, скоріше за все, після складання щодо нього даного протоколу та направлення до суду, його почали зупиняти працівники поліції та повідомляти, що у них є підозра в тому, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Таких ситуацій після складання даного протоколу та направлення його до суду, було приблизно 7-8. При чому, після отриманої консультації адвоката, чітко розуміючи, що це його саме обов`язок, а не право, він завжди погоджувався проїхати до мед центру та пройти огляд, бо наркотиків ніколи не вживав. Тричі він їздив до наркологічного диспансеру з працівниками поліції та тричі результати огляду були негативні, ці висновки він возив із собою та коли його зупиняли, повідомляли, що він нібито може перебувати в стані наркотичного сп`яніння, він завжди погоджувався пройти огляд та показував всі три висновки, в подальшому його відпускали вже без огляду.

Просив врахувати дані обставини, вважав, що правил дорожнього руху він не порушував, працівником поліції йому не було доведено що проходження огляду це його обов`язок, навпаки він був введений в оману, що це його право, будь-яких ознак наркотичного сп`яніння він не мав, в подальшому тричі проходив огляд у встановленому законом порядку та ознак наркотичного сп`яніння виявлено не було, а тому вважав, що в його діях немає складу правопорушення.

Захисник Ладуренко А.О. підтримала надані письмові пояснення ОСОБА_1 , просила врахувати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. У разі порушення водієм п.2.5.ПДР працівниками поліції мають бути надані докази щодо 1) керування транспортним засобом та законності підстав для зупинки транспортного засобу, 2) наявності ознак сп`яніння, 3) відмови від проходження огляду. Відсутність доказів щодо сукупності відповідних ознак, може бути підставою для закриття провадження у справі.

Посилалась на те, що відсутність будь-які дані про наявність підстав для зупинки транспортного засобу, про допущення будь-якого порушення водієм, за які його варто було б зупинити. Тому, вважала, що наступні докази є недопустимими та неналежними, що узгоджується із позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 15.03.2019 року №686/11314/17. Умовою виконання водієм вимог працівника поліції є передусім законність дій самого поліцейського. Окрім того, посилалась на те, що нормами КУпАП не врегульовано порядку визнання доказів недопустимими, а тому вважала за можливе застосовувати аналогію закону та керуватись приписами КПК України. Посилалась на рішення Європейського суду з прав людини, де сформульована доктрина «плодів отруйного дерева», якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази отримані за його допомогою, будуть такими ж. Тобто. З урахуванням відсутності підстав для законності зупинки, вважала, що всі інші докази є недопустимими, посилалась на практику апеляційних судів в інших справах за КУпАП з означеного питання.

Також, зазначала, що вимога поліцейського щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є незаконною, оскільки у ОСОБА_1 взагалі були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння. Відповідно до вимог п.4 Розділу І Інструкції №1452/735 Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість. В протоколі зазначено перелік ознак наркотичного сп`яніння дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, сповільненість мови, а в направленні зіниці, які не реагують на світло, що не передбачено Інструкцією. Окрім того, ОСОБА_1 власноруч було написано пояснення в протоколі, розбірливим почерком без ознак тремтіння. На відеозапису будь-яких даних які б свідчили про наявність ознак наркотичного сп`яніння не вбачається, його поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вказують на відсутність й нього відповідних ознак. Тобто, вимога про проходження відповідного медичного огляду на стан сп`яніння взагалі була незаконною.

Окрім того, в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, а саме умислу, в ході діалогу з поліцейським ОСОБА_1 повідомляв про необізнаність наслідків відмови від проходження огляду та питав чи може він не їхати на огляд, чи зобов`язаний він їхати, якщо він відмовляється їхати, то які наслідки. Працівник поліції повідомляє, що якщо відмовляєтесь, то складаємо протокол за відмову, що ви відмовились в нашій присутності проїхати до лікаря нарколога, згідно правил дорожнього руху, які ви повинні були читати і знати. Вважала, що такі дії працівника поліції суперечать вимогам п.1 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», про здійснення превентивних та профілактичних заходів на запобігання правопорушень.

Вислухавши доводи ОСОБА_1 , його захисника адвоката Ладуренко А.О., дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши відеозаписи, встановлено наступне.

Відповідно до 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до частини 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд оцінює окремо та в сукупності надані на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, наступні докази:

1) протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №517532 від 24.06.2023 року, що складений по вулиці Плиткова, біля будинку 52, в м. Харкові, що повністю підтверджує доводи ОСОБА_1 щодо складання протоколу на парковці біля місця його проживання. Протокол містить підпис ОСОБА_1 та містить пояснення відмовляюсь проходити медичне освідування з причини втомленості, оскільки цілий день працював.

Протокол містить перелік ознак наркотичного сп`яніння дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, сповільненість мови.

Суд враховує, що сам по собі протокол не може бути самостійним беззаперечним доказом, та обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які підтверджують вину особи.

2) довідка про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія;

3) направлення до КНП ХОР ОНД від 24.06.2023 о 23.36(8) годині, має виправлення часу, на огляд водія, з позначкою про відмову в проходження огляду, підпис ОСОБА_1 відсутній;

4) рапорт поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП відповідно до якого 24.06.2023 року після початку комендантської години, а саме о 23.19, за адресою вулиця Плиткова, 52, під час патрулювання екіпажем, було зупинено автомобіль Ford Focus, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, сповільненість мови. Йому було роз`яснено права та запропоновано пройти огляд в мед закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння, на що останній відмовився. Складено протокол, водія усунено від керування, автомобіль залишився на місці зупинки.

Судом оглянуто доданий до протоколу диск з відеозаписами. Як вбачається з відеозаписів ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом під час комендантської години. На запитання чому порушуєте комендантську годину ОСОБА_1 відповідає, що виконував замовлення таксі, їде додому, дуже втомлений, зранку знову вставати, ремонтувати машину, їхати працювати. Інспектор запитує чи не вживав ОСОБА_1 алкоголь, наркотичні речовини, на що останній пояснює, вчора ввечері випив пиво, наркотики не вживаю. Дали інспектор повідомляє, що на його думку ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, що у нього зіниці очей не реагують на світло, інших ознак інспектором не повідомляється. Пропонується ОСОБА_1 проїхати до мед закладу, ця процедура займе хвилин 40, ОСОБА_1 просить відпустити його бо дуже втомлений, запитує, чи він повинен їхати, чи може відмовитись. Один із інспекторів повідомляє, що у нього є два варіанти чи він їде, чи він відмовляється, тоді складається протокол. Також, інспектор повідомляє, що якщо він відмовляється, це не значить що він знаходиться в наркотичному стані. Другий інспектор повідомляє, що у нього є право вибору, він має право поїхати на огляд, має право відмовитись. Коли ОСОБА_1 питає які наслідки відмови, один інспектор повідомляє, що він повинен знати правила дорожнього руху, другий повідомляє, що буде складено протокол, який перебуватиме на розгляді в суді та суд вирішить. ОСОБА_1 повідомляє, що він тоді відмовляється, бо дуже втомлений, складається протокол, йому роз`яснюються права.

Суд не погоджується із доводами ОСОБА_1 та його захисника в частині недопустимості та неналежності доказів, оскільки ОСОБА_1 правил дорожнього руху не було допущено, а тому підстав для його зупинки не було. Оскільки, відповідно до Указу Президента України № 64 від 24.02.2022 року, з наступними змінами, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Тому, працівники поліції, враховуючи рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в період комендантської години мали право зупинити транспортний засіб з метою перевірки документів.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського у разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до окремих положень Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Окрім цього, пунктом 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно пункту 8 вказаного Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, працівник поліції під час спілкування у разі підозри на перебування водія у стані сп`яніння має право вимагати проходження огляду. Тому суд не погоджується із доводами ОСОБА_1 та сторони захисту щодо відсутності законних підстав поліцейського вимагати проходження огляду враховуючи наведену лише одну ознаку, таку як «зіниці очей не реагують на світло».

При цьому, оцінюючи оглянутий відеозапис, суд враховує, що спілкування із ОСОБА_1 фактично триває 9 хвилин, відбувається двома інспекторами одночасно, що перебувають поряд з його автомобілем, було повідомлено про наявність у нього вибору на проходження огляду чи відмови, зазначено, що це є його правом. ОСОБА_1 спілкується спокійно, відповідає на поставлені запитання. Інспектором озвучується лише одна ознака, за якою, на його думку, є підозра в перебуванні ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей, які не реагують на світло, інших ознак не повідомляється, вони з`являються лише в протоколі та направленні. Але при цьому, однозначно ОСОБА_1 не роз`яснюється, що проходження огляду є його обов`язком та наслідки відмови від проходження такого огляду, не зважаючи на його запитання стосовно таких наслідків, не повідомляються. Одним інспектором зазначається, що це його право відмовитись, та він повинен бути обізнаним із правилами дорожнього руху, а другим інспектором повідомляється, що варіантів два, або він погоджується пройти огляд та вони їдуть в мед заклад, це займе хвилин 40, або відмовляється, то складається протокол, який буде розглядати суд.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, «Коробов проти України» від 21.07.2011 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Склад правопорушення, передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП передбачає встановлення факту свідомої відмови від правопорушення. ОСОБА_1 категорично заперечував факт перебування його в стані наркотичного сп`яніння та лише після розмови з працівниками поліції, які повідомляли його про наявність права погодитись чи відмовитись від огляду, те, що факт відмови не свідчить про його перебування в такому стані, дійсно, відмовляється оскільки вважає, що має на це право. Тому, суд вважає, що в даному випадку інспектором поліції не було роз`яснено в належному порядку, що у разі відмови в проходженні огляду настає така саме відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як і за відмову особи від проходження огляду.

На підтвердження обставин згоди ОСОБА_1 проходити огляд на законну вимогу працівниками поліції свідчать ті обставини, що після складання даного протоколу та отримання правової допомоги з роз`ясненнями щодо обов`язку проходити огляд у разі висування такої вимоги працівником поліції, він добросовісно виконував вимоги працівників поліції, які неодноразово зазначали щодо нібито наявності у нього стану наркотичного сп`яніння, що було предметом перевірки в медичному закладі. Судом було досліджено надані копії висновків щодо проходження оглядів в КПН ХОР «ОНД» від 11.08.2023 року №2088, від 13.08.2023 року №2116, від 12.10.2023 року №2893, відповідно до яких ОСОБА_1 доставлявся представниками УПП в Харківській області, для проходження огляду саме на стан наркотичного сп`яніння, та всі три висновки містять дані про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.

З урахуванням наведених обставин, враховуючи доводи ОСОБА_1 досліджені письмові докази, оглянуті відеозаписи, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріли справи не містять допустимих доказів того, що ОСОБА_1 було роз`яснено в належному порядку, що у разі відмови в проходженні огляду настає така саме відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як і за відмову особи від проходження огляду та не встановлено обставин дійсної свідомої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Повний текст постанови виготовлений 07.03.2024 року.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.В.БУГЕРА