Справа № 575/26/24
Провадження № 3/575/33/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 р. смт. Велика Писарівка

Суддя Великописарівського районного суду Сумської області Семенова О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Писарівка адміністративний матеріал, що надійшов від командира військової частини, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст.172-20 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серія А7167 № 01/2024 від 10 січня 2024 року військовослужбовець ОСОБА_1 09 січня 2024 року близько 23 години 50 хвилин на території тимчасової дислокації військового підрозділу, розташованого в межах території Великописарівської територіальної громади, в умовах особливого періоду, виконував обов`язки військової служби із явними зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння / сильний запах алкоголю, порушена координація рухів, незв`язна мова, підвищене нервове збудження, неадекватна поведінка/, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи /а.с. 22/.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян і дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно із положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення. У тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності / ч. 1, ч. 2 ст. 7/; завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне , повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом / ст. 245/.

Вивчивши матеріали справи, давши їм оцінку, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Проте в протоколі про військове адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП вказано, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення в умовах особливого періоду, а саме під час дії правового режиму воєнного стану, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто вчинення дій, передбачених частинами першою або другою цієї статті, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

24 лютого 2022 року Указом Президента України N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено, останній раз від 06 листопада 2023 року до 14 лютого 2024 року /Указ Президента України від 6 листопада 2023 року № 734/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"/.

Порядок складання адміністративних протоколів відносно військовослужбовців визначений КУпАП та Інструкцією зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МОУ № 329 від 23 жовтня 2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Дослідивши в судовому засіданні протокол про військове адміністративне правопорушення серії А7167 № 01/2024 від 10 січня 2024 року, суддею встановлено, що він складений про те, що військовослужбовець ОСОБА_1 09 січня 2024 року близько 23 години 50 хвилин на території тимчасової дислокації військового підрозділу, розташованого в межах території Великописарівської територіальної громади, в умовах особливого періоду, виконував обов`язки військової служби із явними зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20 КУпАП. Крім цього в протоколі вказані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , але в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні їх письмові покази, що в свою чергу не дає змоги дійти висновку, що вони були свідками подій, які відбувалися 09 січня 2024 року, та можуть підтвердити факт того, що ОСОБА_2 виконував обов`язки військової служби із явними зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. В протоколі відсутні підписи ОСОБА_1 , його письмові пояснення та відомості, що він відмовився від підпису, тільки зазначено, що він відмовився отримати другий примірник протоколу /а.с. 2-4/.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, що не відповідає обставинам справи, оскільки він виконував обов`язки військової служби із явними зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України"(рішення від 09.06.2011р., заява N16347/02), "Малофєєва проти Росії"(рішення від 30.05.2013р., заява N36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N926/08, рішення від20.09.2016р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обвинувачення повинно бути конкретним і зрозумілим, а фактичні обставини чітко узгоджуватись із правовою кваліфікацією та сформульованим обвинуваченням, оскільки в іншому випадку право обвинуваченого знати, в чому він обвинувачується реалізується ним не у повній мірі.

На підставі викладеного суддя дійшла висновку, що протокол складений із суттєвими порушеннями вимог статей 254, 256 КУпАП, тому носить незаконний характер його складання та спрямування до суду, тобто є недопустимим доказом. Це дає підставу судді для визнання всіх здобутих у справі даних і документів недопустимим доказами в силу принципу «плодів отруєного дерева». Тому є підстави вважати всі наступні дії особи, яка склала протокол, та здобуті дані у справі, в тому числі протокол про військове адміністративне правопорушення, акт про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння від 31 липня 2023 року № 31/7/23, неправомірними за правовим принципом «плодів отруєного дерева».

Відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree), сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом. У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, внаслідок суттєвих порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.172-20 КУпАП суддею не можуть бути визнані як допустимі докази, що були зібрані посадовими особами під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, за відсутності доказів, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 172-20, ст.ст. 221, 247, 254, 256, 268, 283, 287, 289 КУпАП,

УХВАЛИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Великописарівський районний суд.

Постанова набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Великописарівського

районного суду Сумської області О.С. Семенова