Код суду 233 № 233/1135/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Леміщенко О.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Петрівка м. Дзержинська Донецької області, громадянки України, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 23 лютого 2024 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №367938 від 17 лютого 2024 року, складений ДОП СП ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції Павликом І.Ю.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що «17 лютого 2024 року о 17-00 год. ОСОБА_1 за адресою: м. Костянтинівка, вул. Носулі, 21, здійснила продаж пачки сигарет «Прилуки» вміст нікотину 10% з акцизною маркою податку без отримання ліцензії відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, телефонограмою. Про причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції від неї не надходило.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 , достовірно знаючі про те, що відносно неї здійснюється провадження про притягнення її до адміністративної відповідальності, свідомо ухилялася від участі у цьому провадженні, не вживала заходів для реалізації своїх передбачених законом прав та обов`язків як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, умисно ухилилася від явки до суду, у зв`язку з чим визнано за можливе розглянути справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідноюумовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Положення ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають виробництво і торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Положеннями статей 251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи у їх сукупності, керуючись законом, правосвідомістю.

Зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Судовий розгляд повинен провадитися в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, з її письмового пояснення ОСОБА_1 , долученого до протоколу, вбачається, що вона проходить стажування на посаді продавця по усній домовленості з малознайомим чоловіком на ім`я ОСОБА_2 у торгівельному кіоску за адресою: АДРЕСА_3 . 17.02.2024 року приблизно о 17-00 год. вона продала невідомому чоловіку одну пачку сигарет «Прилуки» з марками акцизного податку за 100 грн.

Факт продажу сигарет ОСОБА_1 також підтверджується письмовим поясненням ОСОБА_3 , який виступав у ролі покупця.

В той же час, не було встановлено власника або орендаря торгівельного кіоску за адресою: АДРЕСА_3 , не встановлено фізичну або юридичну особу, яка здійснює господарську діяльність в приміщенні цього кіоску.

З протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів можна зробити висновок лише про те, що фізична особа ОСОБА_1 , перебуваючи приміщенні торгівельного кіоску, яке їй не належить, і в якому вона особисто не здійснює будь-якої господарської діяльності, будучі найманим працівником, один раз продала ОСОБА_3 тютюнові вироби.

Таким чином, не доведено що саме ОСОБА_1 , як суб`єкт господарювання, мала обов`язок отримати у встановленому законом порядку ліцензію на право роздрібної торгівля тютюновими виробами та не зробила цього.

Суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Окремо необхідно звернути увагу на те, огляд приміщення торгівельного кіоску, який було проведено 17.02.2024 року, здійснений з порушенням норм чинного законодавства, оскільки норми КУпАП не містять положень, які б регламентували проведення огляду приміщень, і до протоколу про адміністративне правопорушення не додано витягу з ЄРДР, в межах якого міг бути проведений даний огляд.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 164 КУпАП, суддя приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю, а вилучені 17.02.2024 року тютюнові вироби поверненню особі, в якої їх було вилучено, тобто ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події інкримінованогоадміністративного правопорушення.

Вилучені 17.02.2024 року та передані до КЗ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №12 від 17.02.2024 року тютюнові вироби, а саме: 18 пачок сигарет «Філіп моріс», 3 пачки сигарет «Прилуки», 7 пачок сигарет «ЛД», 12 пачок сигарет «Гламур», 10 пачок сигарет «ЛМ», 10 пачок сигарет «Ротманс», повернути ОСОБА_1 .

Грошові кошти в сумі 100 (сто) грн, передані на зберігання ОСОБА_1 , вважати повернутими за належністю.

Одну пачку сигарет «Прилуки» , передану на зберігання ОСОБА_3 , вважати повернутою за належністю.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя О.О. Леміщенко