Житомирський апеляційний суд
Справа №279/8175/23 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія ст.162 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі: захисника Пашинської Антоніни Петрівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2023 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді попередження. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 07.12.2023 близько 12 год 00 хв в АДРЕСА_1 в приміщенні "Обміну валют" здійснив незаконний обмін валютних цінностей як засіб платежу, а саме: обміняв у гр. ОСОБА_2 100 (сто) доларів США на 3710 (три тисячі сімсот десять) грн, чим порушив ст.16 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 №15-93 та вчинив правопорушення, передбачене ст.162 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що не вчиняв правопорушення, у протоколі надав відповідні пояснення. Приміщення, в якому він знаходився, не мало статусу обмінного пункту, він не є працівником такого, а при огляді особистих речей у нього не було виявлено валютних цінностей, протокол про вилучення таких відсутній, тобто відсутній предмет правопорушення. Також зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам законодавства та містить посилання на нормативний акт, який втратив чинність.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП не підтверджується доказами.

Адміністративна відповідальність за ст.162 КУпАП настає через незаконні скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави.

Об`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст.162 КУпАП є суспільні відносини у сфері обігу валютних цінностей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають вичерпний перелік вимог до провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Відповідно до п.13 Розділу 4 Положення про структуру валютного ринку України, умови та порядок торгівлі іноземною валютою та банківськими металами на валютному ринку України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 1 від 02.01.2019 року до валютно-обмінних операцій належать: купівля у фізичних осіб-резидентів і нерезидентів готівкової іноземної валюти за готівкові гривні; продаж фізичним особам-резидентам і нерезидентам готівкової іноземної валюти за готівкові гривні; обмін готівкової іноземної валюти однієї іноземної держави на готівкову іноземну валюту іншої іноземної держави.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про валюту і валютні операції» торгівля валютними цінностями здійснюється виключно через уповноважені установи, які отримали ліцензію на таку діяльність відповідно до ст.9 цього Закону.

Статтею 14 Закону передбачено, що за порушення вимог валютного законодавства (крім порушення строків за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлюється згідно із статтею 13 цього Закону) можуть бути застосовані: до фізичних осіб, посадових осіб уповноважених установ, посадових осіб юридичних осіб - заходи впливу у вигляді штрафів, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч.1 ст.15 Закону, порядок застосування заходів впливу до фізичних осіб, посадових осіб уповноважених установ, посадових осіб юридичних осіб визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За змістом наведених вище спеціальних норм, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП, полягає в обміні валютних цінностей як засобу платежу із порушенням вимог Закону України «Про валюту і валютні операції» та Положення про структуру валютного ринку України, умови та порядок торгівлі іноземною валютою та банківськими металами на валютному ринку України, затвердженого постановою Правління Національного банку України №1 від 02.01.2019.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 051080 від 07.12.2023, ОСОБА_1 07.12.2023 близько 12 год 00 хв в АДРЕСА_1 в приміщенні "Обміну валют" здійснив незаконний обмін валютних цінностей як засіб платежу, а саме: обміняв у гр. ОСОБА_2 100 (сто) доларів США на 3710 (три тисячі сімсот десять) грн, чим порушив ст.16 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 №15-93 та вчинив правопорушення, передбачене ст.162 КУпАП (а.с.2).

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП, суд першої інстанції, крім вищевказаного протоколу послався на: письмове пояснення потерпілого ОСОБА_2 (а.с.5); рапорт працівника поліції (а.с.3); письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно яких він скористався ст. 63 Конституції України (а.с.4); протокол особистого огляду речей ОСОБА_1 (а.с.6).

Оцінивши зазначені докази, суд першої інстанції зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ст.162 КУпАП, виходячи із наступного.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Апеляційним переглядом встановлено, що крім пояснень потерпілого ОСОБА_2 , в матеріалах справи відсутні докази, які б беззаперечно підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінуємого йому правопорушення, а саме відсутній предмет незаконного обігу здійснення валютної операції у вигляді валютних цінностей.

Протокол особистого огляду речей ОСОБА_1 , на який послався суд, не може бути належним доказом у справі, оскільки внаслідок такої процесуальної дії валютних цінностей у останнього виявлено не було. У потерпілого також не були виявлені грошові кошти в сумі 3 710 грн. Рапорт працівника поліції у даному випадку не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а відеозапис обставин події не здійснювався.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 пояснив, що з порушенням не згоден, обмін не проводив.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 , викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 051080 від 07.12.2023 у діях ОСОБА_1 встановлені ознаки порушення ст.16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Однак, вищевказаний правовий акт Кабінету Міністрів України у цілому втратив чинність у зв`язку із прийняттям Верховною Радою України 21.06.2018 року Закону України «Про валюту і валютні цінності», що набрав чинності 07.07.2018 року.

Відтак, особі, уповноваженій на складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.162 КУпАП, слід було брати до уваги саме положення Закону України «Про валюту і валютні цінності», а не констатувати порушення положень Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», який станом на дату складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення втратив чинність.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Аналіз та правова оцінка обставин справи, відсутність належних, об`єктивних та беззаперечних доказів того, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП, дають підстави для висновку про недоведеність вини останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді попередження - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.162 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич