ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/1341/23 Номер провадження 33/814/482/24Головуючий у 1-й інстанції Назарьова Л.В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Галушко Сергія Станіславовича який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області 14 грудня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 грудня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 на користь держави.

Судом встановлено, що 27 червня 2023 року о 15 годині 05 хвилин у с. Іванівка по вул. Парковій, 20 Полтавського району Полтавської області керував транспортним засобом - мопедом Хонда Діо без номерного знаку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810, результат якого склав 1,48 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив представник Галушко С.С. який діє в інтересах ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Кобеляцького районного суду міста Полтави від 14 грудня 2023 року, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14.12.2023 року є незаконною та необґрунтованою.

На підтвердження своєї позиції апелянт посилається на те, що суд не звернув уваги, що в матеріалах справи відеозапису з відеореєстратора патрульного автомобіля не можливо встановити точної дати і часу події керування мопедом водієм ОСОБА_1 .

Крім того, апелянт посилався на те, що відеозаписи з бодікамер поліцейський не зафіксовано події керування водієм ОСОБА_1 ..

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що оскаржувана постанова винесена 14.12.2023, строк її оскарження сплив 24.12.2023 року.

В своєму клопотанні захисник-адвокат Галушко С.С. зазначає, що отримав постанову суду 18.12.2023 в канцелярії суду, що підтверджується його розпискою на супровідному листі суду. В період з 14 по 28 грудня було чотири вихідних днів, а 26 та 27 грудня за робочим місцем адвоката Галушка С.С. в місті Кобеляки протягом цих двох робочих днів було відсутнє електропостачання. В результаті, з вищезазначених причин апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції на 4 дні пізніше встановленого строку.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Судове засідання проводилося у відсутність ОСОБА_2 та його представника, які були належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи. Суд не знайшов підстав для задоволення клопотання адвоката Галушко С.С. про відкладення розгляду справи, оскільки воно не містить підтверджень доводів заявлених у клопотанні..

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 27.06.2023 року о 15 годині 05 хвилин у с. Іванівка по вул. Парковій, 20 Полтавського району Полтавської області керував транспортним засобом - мопедом Хонда Діо без номерного знаку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810, результат якого склав 1,48 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 337900 від 27.06.2023 року (а.с.1), результатами тесту проведеного за допомогою алкотестеру (Драгер 6810) від 27.06.2023 року ( а.с.4), прилад показав 1.48 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів (а.с.3), дане підтвердження підтверджується відеозаписом, який долучений до матеріалів справи (а.с.5) також судом встановлено, що на гр. ОСОБА_1 , складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 983381 від 27.06.2023 року за правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, відповідно якою на ОСОБА_1 було накладено стягнення за керування 27 червня 2023 року транспортним засобом без номерного знаку, який незареєстрований в установленому законом порядку протягом 10 діб, не був в застебнутому мотошоломі та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.9а. ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.9а. ПДР України.

Доводи апелянта про те, що відеозаписи з бодікамер поліцейський не зафіксовано події керування водієм ОСОБА_1 мопедом Хонда Діо, суд відхиляє, з огляду на наступне.

Із відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом - мопедом Хонда Діо без номерного знаку (хронологічний відрізок відеозапису 0:02-0:11 «FILE2632-001967» та хронологічний відрізок відеозапису 0:01-0:20 «VID05F»), підтверджують факт керування водієм ОСОБА_1 мопедом Хонда Діо.

Доводи апелянта про те, що із відеозапису вбачається, що дата вчинення правопорушення не збігається з датою на відеозаписі, суд відхиляє дані доводи, з огляду на наступне.

Із відеозапису долученого до матеріалів справи встановлено, що дача та час подій які знайшли відображення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 337900 від 27.06.2023 року, зафіксовані з різних технічних пристроїв, на яких дійсно малися незначні розбіжності з даного питання. Проте, на думку суду апеляційної інстанції, в сукупності зібрані по справі докази, підтверджують той факт, що всі події відбувалися у часовий період, який зазначено у протоколі, а тому підстави для врахування зазначених доводів відсутні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга представника Галушко С.С. який діє в інтересах ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Кобеляцького районного суду Полтавської області 14 грудня 2023 року задовольнити.

Поновити Галушко Сергію Олександровичу який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника Галушко Сергія Станіславовича який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області 14 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин