Справа № 539/61/24
Провадження № 3/539/128/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Даценко В.М., при секретарі Левченко О.Л. за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника адвоката Донця П.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого на посаді водія ФОП « ОСОБА_2 »

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №654613 від 29 грудня 2023 року, 26 грудня 2023 року о 17 год. 05 хв. в м. Лубни, вул. Дмитра Сірика, 9А Лубенського району Полтавської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «РУТА СПГ» номерний знак НОМЕР_1 , не переконався в безпечності, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де в цей час в протилежному напрямку рухався автомобіль «Hyundai Tucson» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 та допустив з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 уповноваженою особою, яка склала протокол, кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 факт ДТП, що мала місце 26.12.2023 не заперечує, однак зазначає, що дана пригода сталася у результаті короткочасної втрати свідомості. Так, того дня, він керував маршрутним таксі зі швидкістю 20-30 км/год. На Т-образному перехресті, що на вул. Д.Сірика в м. Лубни йому стало погано. Прийшов до тями після удару, якісь чоловік та жінка допомогли йому зайти у коридор будинку, де йому поміряти тиск та дали ліки. Потім його забрала швидка.

Представник ОСОБА_1 адвокат Донець П.М. зазначив, що на місці події з метою допомоги учасникам ДТП у позаробочий час долучився фельдшер бригади ЕМД станції №3 м. Лубни ОСОБА_4 , котрий виявив незадовільне самопочуття у водія ОСОБА_1 у подальшому останнього було госпіталізовано до КП «ЛЛІЛ» ЛМР, де він перебував на лікуванні до 27.12.2023 з діанозом гіпертоничний криз неускладнений. Стан після втрати свідомості. Хронічна енцефалопатія ІІ ст. На підтвердження цього надав відповідні медичні довідки.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що він працює на посаді фельдшера бригади ЕМД станції №3 м. Лубни проживає по вул. Д.Сірика. 26.12.2023 він повертався додому та біля свого будинку побачив ДТП. Люди знали де він працює та підвели до нього водія ОСОБА_1 . Він завів його у будинок поміряв тиск, який був 190/100 та надав ліки. Теоретично при такому тиску могла бути втрата свідомості.

Дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , покази свідка, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

З пояснень ОСОБА_1 , свідка фельдшера бригади ЕМД станції № 3 ОСОБА_4 , довідки КП «ЛЛІЛ» від 08.02.2024 року № 01-8/420 вбачається, що після ДТП у ОСОБА_1 встановлено тиск 190/100, що на думку фельдшера ОСОБА_4 не виключало втрату свідомості водієм, при цьому через годину ОСОБА_1 в лікарні діагностували гіпертонічний криз неускладнений, стан після втрати свідомості.

Наведене об`єктивно ставить під сумнів вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому діянні у випадку, якщо ДТП сталася через раптово виниклий хворобливий стан. Однак зібрані у справі докази не дають можливості однозначно дати відповідь на таке питання.

Ст.129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995 по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин. Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом. П.21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

При цьому ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25). У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати, як вимогам достатності, так і переконливості.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскільки вина ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Окремо слід зазначити, що у відповідності до п.2.9 «б» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Проте, хворобливий стан ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом не був предметом дослідження в ході досудової перевірки, а отже не знайшов свого відображення безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення. А отже, давати оцінку діям водія з приводу порушення останнім пунктів ПДР України, які не ставляться у вину останньому, означає вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення, що у відповідності до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначених вище, забороняється.

Керуючись ст.41, 247,283,284,294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко