ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Владімірова Р.В.,

Захисника адвоката Лучко Т.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 16.10.2023 року, о 01:40 год. в м. Полтаві, по вул. Патріарха Мстислава, 32, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Triumph Explorer 1200, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу Драгер, результат позитивний 1,58%. З результатом огляду водій був не згоден та був доставлений до медичного закладу КП «Центр терапії залежностей» до лікаря-нарколога. Результат позитивний, висновок №506, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зокрема вказує про недоведеність факту керування ним транспортним засобом до приїзду поліції.

Вважає неналежними доказами долучені відеозаписи з огляду на відсутність зафіксованого на них факту керування.

Також не заперечує факт вживання спиртних напоїв, але вже після падіння з мотоциклом, зважаючи на перебування в схвильованому стані.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що в судовому засіданні 05.12.2023 було проголошено вступну та резолютивну частину, а 07.12.2023 ним було отримано повний текст постанови, після чого 18.12.2023 подано апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що копія постанови суду від 05.12.2023 була отримана правопорушником 07.12.2023, що доводиться розпискою в матеріалах справи, після чого у 10 денний строк була подана до канцелярії місцевого суду апеляційна скарга.

Зазначені обставини свідчать про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження як пропущеного з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, які доводяться достатніми та незаперечними доказами.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції при вирішенні питання про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП в повній мірі не дотримався.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовані всі обставини правопорушення, роздруківкою з алкотестера Драгер з результатом продуття 1,58%, актом огляду на стан сп`яніння, висновком №506 лікаря-нарколога КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР», актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, відеозаписами.

Разом з цим, наведені докази не можна розцінювати як беззаперечні та достатні для висновку про винуватість притягнутої особи, оскільки вони не в повній мірі відповідають стандарту доказування «поза розумним сумнівом» та в своїй сукупності не доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в пункті 27 роз`яснено, що керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З наведеного слідує, що само по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу, а отже знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом.

За змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність для водія транспортного засобу настає за доведеністю одночасно двох обставин - керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Як вбачається з долучених до справи відеозаписів з відеореєстратора службового автомобіля, останній, здійснюючи нічне патрулювання містом під час комендантської години зупиняється біля припаркованого на узбіччі мотоциклу та легкового автомобіля, біля яких знаходяться та спілкуються два чоловіки.

Вказані транспортні засоби в стані руху не перебувають, у них вимкнені двигуни, а водії не виконують функції керування.

Під час перевірки документів та спілкування з ОСОБА_1 , який виявися власником мотоциклу, останній пояснив, що рухався на мотоциклі та на мокрій дорозі впав, жодних претензій ні до кого не має, протокол стосовно ДТП складати не бажає, на що дав письмові пояснення.

В зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, який після продуття алкотестеру Драгер виявився позитивним 1,58%.

В подальшому, оскільки ОСОБА_1 виявив незгоду з отриманим результатом, він був доставлений до медичного закладу, де пройшов огляд у лікаря-нарколога, який теж підтвердив факт перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, як під час розгляду справи в місцевому суді, так і в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 заперечував факт вживання ним алкогольних напоїв під час керування мотоциклом, пояснюючи, що дійсно випив пляшку пива після того як не справився з керуванням та впав на мокру поверхню асфальту, у зв`язку з чим сильно перехвилювався і розуміючи, що в нічний час на пошкодженому мотоциклі він вже додому не потрапить, вирішив дочекатись закінчення комендантської години, припарковавши мотоцикл на узбіччі, після чого хвилин через 20 під`їхав поліцейський патруль.

Як вбачається з постанови місцевого суду, під час розгляду справи в суді першої інстанції був допитаний інспектор взводу №2 роти №1 БУПП в Полтавській області ОСОБА_3 , який складав протокол стосовно ОСОБА_1 та повідомив, що він здійснював патрулювання міста та під час руху по вул. П. Мстислава вони з напарником побачили припаркований мотоцикл та автомобіль, що було схоже на ДТП. Під час з`ясування обставин, ОСОБА_1 повідомив, що він не справився з керуванням на мокрій дорозі та впав.

Таким чином, додані до протоколу записи з відеореєстратора, які узгоджуються з поясненнями працівника поліції, не спростовують твердження ОСОБА_1 про те, що на час під`їзду працівників поліції мотоцикл в русі не перебував, знаходися в припаркованому стані на узбіччі дороги, в сам його власник в цей час розмовляв з іншим водієм.

Також апеляційний суд звертає увагу про відсутність складеного протоколу відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, який би міг засвідчувати факт керування ним транспортним засобом.

Враховуючи відсутність доказів факту керування останнім мотоциклом, тобто здійснення виконання ним функцій водія у спосіб вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух, а також перебування мотоцикла в русі, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення за ст. 130 КУпАП, підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності відсутні.

За вказаних обставин, у апеляційної інстанції відсутні достатні правові підстави стверджувати, що зібрані по справі докази винуватості ОСОБА_1 в скоєнні правопорушенням за ч.1 ст. 130 КУпАП відповідають критерію «поза всяким сумнівом» та доводять наявність в його діях складу адімнправопорушення.

За змістом п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в даному випадку матеріали справи не містять належних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як однієї з складових відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та є в розумінні п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП правовою підставою для закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2023 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна