Справа № 444/749/24
Провадження № 3/444/565/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., з участю особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу прикордонної служби Рава-Руська, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Рава-Руської об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Червоноград, Львівська область Червоноградський район, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює ДПСУ, молодший інспектор прикордонної служби 2 категорії - водій відділення технічних засобів охорони державного кордону відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б), не одружений, учасник бойових дій, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , -

за ч.2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

13.02.2024 року о 04 год. 00 хв. по 06 год. 30 хв. помічником начальника відділу - начальником кінологічного відділення відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б) капітаном ОСОБА_2 було здійснено перевірку прикордонного наряду "Прикордонний патруль" у складі старшого сержанта ОСОБА_1 та старшого солдата ОСОБА_3 в межах №650 прикордонного знаку , що знаходиться в межах ділянки відповідальності відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б), територія Рава-Руської об`єднаної територіальної громади, Львівського району Львівської області та під час перевірки було виявлено, що ОСОБА_1 під час виконання наказу на охорону державного кордону відпочивав (спав) у невизначений для цього час, цим самим відволікся від служби в прикордонному наряді, здійснивши порушення правил несення прикордонної служби в умовах особливого періоду, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.14 ст.11 розділу 2 глави 2 Наказу МВС України від 19.10.2015 року № 1261 "Про затвердження Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України", тобто вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину визнав, додатково пояснив, що був втомлений та із напарником присіли відпочити біля дерева і в той час прийшла перевірка. Просив не накладати суворого стягнення.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому підтверджується: 1) протоколом про адмінправопорушення серії ЗхРУ №154569 від 13.02.2024 року; 2) особистими поясненнями наданими суду та письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно з якими останній свою провину визнав; 3) витягом із списку особового складу з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " від 13.02.2024 року; 4) витягом з книги прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б) розділу 2в. Результати виконання плану охорони державного кордону/здійснення прикордонного контролю в еріод з 20:00 12.02.2024 року до 20:00 13.02.2024 року.

Відтак, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Обставин, що обтяжують відповідальність, не встановлено.

Щире розкаяння є обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 .

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність і відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Європейський Суд у своїх рішення вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, враховуючи щире розкаяння як пом`якшуючу відповідальність обставину, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, який позитивно характеризується за місцем служби, приходжу до висновку, про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку із малозначністю правопорушення, обмежившись відносно нього усним зауваженням, оскільки діяння, вчинене ним, містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, однак внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, дії правопорушника суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам та адміністративне правопорушення не спричинило значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи те, що суддя прийшов до висновку про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно нього, а тому відповідно судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 22, ч.2 ст.172-18, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-18 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням і провадження в справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя Олещук М. М.