Справа № 304/1312/24 Провадження № 3/304/900/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

за ст. 173 і ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

двадцять восьмого квітня 2024 року о 19.00 год ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці у селі Т.Пасіка по вулиці Духновича, 1 Ужгородського району Закарпатської області, висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейського ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, після чого у вказану вище дату та час висловлювався на адресу працівників поліції нецензурними словами і чіплявся за формений одяг, на законні вимоги поліцейських припинити протиправні дії не реагував, чим допустив злісну непокору законній вимозі працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при виконанні ними службових обов`язків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинених правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся.

Заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до такого висновку.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Європейським Судом з прав людини неодноразово було наголошено, що суди при оцінці доказів мають керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Яременко проти України» від 12.06.2008, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008).

Суд встановив, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 543374 і 944431 від 28 квітня 2024 року, протоколом АЗ № 182757 про адміністративне затримання за ст. 260 КУпАП від 28 квітня 2024 року, рапортом помічника чергового відділення поліції Павлечко А.О. від 28 квітня 2024 року, а також записами відеофайлів « ОСОБА_1 ст. 185 КУпАП».

Наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 173 і ст. 185 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя зважає на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Оскільки санкція ст. 185 КУпАП передбачає більш серйозний вид адміністративного стягнення, ніж санкція ст. 173 цього Кодексу, тому суддя вважає, що стягнення обиратиметься в межах санкції ст. 185 КУпАП, що буде достатнім для досягнення мети, передбаченої ст. ст. 1, 23 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2024 року згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» складає 605,60 грн.

Керуючись статтями 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 і ст. 185 КУпАП, і на підставі ч. 2 ст. 36 цього Кодексу накласти адміністративне стягнення за ст. 185 КУпАП у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя:Ганько І. І.