Справа № 645/1997/23
Провадження № 3/645/8/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Харків

суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєва Е.Є., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 09 травня 2023 року, приблизно 22 год. 30 хв. керувала автомобілем марки «Toyota RAV 4», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Харків, перехрестя прт. Героїв Харкова та вул. Лосевська (міст) в з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «DRAGER ALKOTEST 6820» та в закладі охорони здоров`я КЗОЗ «ХОНД», водій відмовилася. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

04.10.2023 року через канцелярію суду представником ОСОБА_1 - Прудніковим Я.В. було подано клопотання про закриття адміністративного провадження, в обґрунтування клопотання зазначено, що 09.05.2023 р о 22.30 ОСОБА_1 знаходилась на парковці автозаправки АNP за адресою проспект Героїв Харкова, 6.271Б на пасажирському сидінні в автомобілі Toyota Rav4, держ.номер НОМЕР_1 та очікувала евакуатор. В цей час до авто під`їхав екіпаж поліції і запитали де водій. Чоловік ОСОБА_1 відповів, що водія немає. Через деякий час поліцейські силою притягнули до авто ОСОБА_1 , яка вийшла із авто раніше і запропонували дати свідчення, що за кермом була вона. ОСОБА_1 відмовилась, оскільки згідно зі ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Поліцейські спочатку наполегливо примушували дати покази стосовно того хто був за кермом авто, а потім сказали, що у разі відмови буде складено 2 протоколи - на всіх людей, які знаходилися в їх полі зору. ОСОБА_1 відповіла, що це незаконно, оскільки вони не бачили, що за кермом перебувала саме вона, а також, що авто

знаходиться в технічно несправному стані і очікує евакуатор (одне колесо було

повністю розірване). На що поліцейські відповіли, що ми напишемо, а ви вже

доказуйте в суді, що не винні. Через деякий час під`їхав ще один екіпаж поліції і з

ними два невідомих чоловіка. Що це за люди невідомо, оскільки на парковці АЗС вони з`явились значно пізніше і при складанні протоколу, який підписала ОСОБА_2 , зазначені не були. З матеріалів справи вбачається, що це свідки, які бачили як ОСОБА_1 перебувала за кермом авто. Але відповідно до їх пояснень, вони знаходились за різними адресами: ОСОБА_3 - проспект Героїв Харкова 239 це будинок на станції метро Турбоатом за 4 кілометри від потенційного місця правопорушення, ОСОБА_4 за адресою проспект Героїв Харкова, б.238- це будинок на перехресті проспекта Героїв Харкова та вул. Богдана Хмельницького, що знаходиться в 300м і на протилежній стороні проспекту, посередині якого є роздільна полоса з зеленими насадженнями. Тобто мати змогу бачити як ОСОБА_1 нібито-то їхала на авто вони не могли фізично.При цьому, показання обох свідків є абсолютно ідентичними, що викликає сумніви у їх достовірності. У рапорті інспектор Жиров посилається на те, що єдиним доказом того, що автомобілем керувала - ОСОБА_1 є показання саме цих

свідків та свідків було встановлено за адресою- Героїв Харкова 271/4. Жодного

відеозапису моменту зупинки тз та керування ним ОСОБА_1 суду не надано. Також зазначив, що адреса, вказана в протоколі не відповідає дійсності, оскільки протокол складався на парковці АЗС ANP за адресою проспект Героїв Харкова, 271Б, а в протоколі адреса проспект Героїв Харкова, б.269, відстань між якими 300м. Перш за все, незрозуміло, яка саме уповноважена особа патрульної поліції здійснила зупинку транспортного засобу особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності. Протокол за ст.130 КУпАП складено інспектором, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , при цьому на 11 аркуші матеріалів справи є

пояснення інспектора - Сергія Жирова, який в своєму рапорті стверджує, що

виявлення авто відбулося його екіпажем 4052, у складі якого були патрульні -

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Пояснення ніби-то

свідків відбирав - інспектор ОСОБА_7 . Яке взагалі відношення до даної події має

інспектор-Джесюк Анастасія, якої навіть не було в екіпажі та на місці події

незрозуміло. ОСОБА_1 не знаходилася за кермом, авто не перебувало в русі, будь-які докази, що підтверджують інформацію, вказану в протоколі відсутні.

В судовому засіданні 15.01.2024 ОСОБА_1 пояснила, що вона не перебувала за кермом. Коли під`їхала патрульна поліція, її не було. Побачила, що під`їхала патрульна, та спілкується з її чоловіком. В машині пробило колесо. Вона почала знімати, а вони у неї забрали телефон. До моменту пропонували, щоб чоловік зазначив, що була вона за кермом, та вони виписали два протоколи. Свідки знаходились від події на 300 м. та на 40000 м. Вони їхали з чоловіком додому, у них пробило колесо, зупинилися на заправці. Вона пішла шукати номер евакуатора та відійшла на 200 метрів, її не було хвилини 5-3. Показання хто був за кермом давати не буде згідно ст. 62 Конституції України, де пробили колесо не пам`ятає. З ними в авто була дитина, та їх товариш. Патрульні сказали, що вони бачили, що вона була за кермом, а також бачили свідки. Питань не було до поведінки патрульних, тому скарг вони не подавали.

09.02.2024 від ОСОБА_10 надійшло клопотання згідно якому притягувана зазначила, що 27.07.2023 року Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова залишено без змін Харківським апеляційним судом 30.01.2023 року. Вказаним письмовим клопотанням ОСОБА_10 повідомляє суд про визнання своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Водночас, при винесені рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП просить врахувати існуючу правозастосовну та судову практику, яка виходить з наступного - стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Вирішуючи питання про застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами слід враховувати положення Пленуму Верховного Суду України що містяться в пункті 28 постанови від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобам тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права. Із системного тлумачення ст. 30 КУпАП вбачається, що позбавлення права керування засобами транспортними засобами може застосовуватися лише до громадян, яким таке право надане. Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 вже позбавлена права керування транспортним засобом, з огляду на правозастосовну та судову практику, з метою запобігання вчинення нових правопорушень, просила призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Крім визнання своєї вини, факт правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 114730 від 09.05.2023 року складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.05.2023, довідкою відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що згідно облікових даних ІПНП ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія НОМЕР_2 видане 04.11.2021 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , рапортом інспектора взв. №2 роти №4 бат. № 4 УПП в Харківській області ДПП ст. лейтенанта поліції А. Василяк, диском ААБ 114730, БАТ№4.(3шт).

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП із зазначенням в них прізвищ, адрес та підписів свідків.

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Частина 1 ст. 130 КУПАП, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху - водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 114730 від 09.05.2023 року, в якому наявний особистий підпис ОСОБА_1 про роз`яснення їй прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Фрунзенському районному суді м. Харкова, а також оглянутим відео з місця оформлення протоколу.

Як вбачається з оглянутого відеозапису с диска, який було додано до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 було роз`яснено її права та обов`язки, заперечень та клопотань від притягуваного не надходили. Потім робітниками патрульної поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння як на місті, так і в медичної установі, у разі відмови було попереджено про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Проте, ОСОБА_1 відмовилася. З відеозапису вбачається, що притягуваній було роз`яснено п. 2.5 Правил дорожнього руху, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, та повідомлено, що вони змушені будуть скласти протокол про адміністративне правопорушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду. Після складання протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, патрульним поліцейським було повністю оголошено протокол, заперечень та пояснень від ОСОБА_1 не надійшло. Крім того на відеозаписі зафіксована поведінка притягуваної та його пояснення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

П. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст.ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, під час судового розгляду не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин. У відповідності до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП перелічені докази, безпосередньо досліджені судом є належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладанні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, його відношення до скоєного.

З довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП ст. лейтенанта поліції Л. Чумак вбачається, що ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія НОМЕР_2 .

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.07.2023 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення: За ст. 122-4 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік; За ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст.122-4 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 536,80 грн. Постановою Харківського апеляційного суду від 30.01.2024 постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.07.2023 залишено без змін.

Згідно з роз`ясненнями абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Таким чином, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до особи, яка його не має, не може бути застосовано.

Як слідує із вищенаведеного, стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами до ОСОБА_1 не може бути застосоване.

При визначенні виду та міри стягнення в межах санкції, на підставі ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, ступінь вини та особу ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що стягнення у вигляді штрафу є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 536,80 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285, КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд-

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Головуючий суддя -