Справа № 276/2723/23
Провадження по справі № 3/276/97/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Бобер Д.О. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, інвалідності не має, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення-,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №664861 від 20.12.2023 ОСОБА_1 20.12.2023 року о 00 годин 15 хвилин в смт. Нова Борова по вул. Шкільній, 10 керував автомобілем BMW, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Алкотест 6810 та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожного руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

В судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП не визнав та суду пояснив, що дійсно у нічний час з 19 на 20 грудня їхав на автомобілі BMW в смт. Нова Борова по вул. Шкільній до себе до дому за адресою смт. Нова Борова, вул. Привокзальна, 14. Під час руху його автомобіль мав технічні несправності з автоматичною коробкою передач, на приборній панелі засвічувався індикатор помилки, у зв`язку з чим він періодично зупинявся. Перебуваючи в смт. Нова Борова по вул. Шкільній близько 00 год. 14 хв. коли він вчерговий раз завів автомобіль та мав їхати далі, до нього підійшли два терооборонівці, які запитали що він тут робить. ОСОБА_1 повідомив їм що у нього технічні проблеми з автомобілем та на маленькій швидкості поїхав до себе до дому, який розташований на відстані близько 1 км від цього місця. Із вказаних тероборонівців він впізнав ОСОБА_2 , з яким у нього у 2023 році був конфлікт та він звертався з цього приводу до поліції. Під час розмови 20.12.2023 з представниками територіальної оборони, ніхто з них ОСОБА_1 не затримував, не вимагав залишитися на місці, поліцію не викликав, а тому він спокійно поїхав далі та близько 00 год. 30 хв. був уже у себе в дома. Також ніхто з поліцейських в цей день до нього до дому не приїжджав, протокол на нього не складав та з протоколом не ознайомлював, а про такий протокол він дізнався лише тоді, коли через декілька днів прийшла повістка із суду та він ознайомився з матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила пояснення ОСОБА_1 та пояснила, що дійсно 20.12.2023 десь до 00 год. 20 хвилин її чоловік ОСОБА_1 приїхав до дому на автомобілі BMW білого кольору, яким він користується та вона особисто відкривала йому двері. ОСОБА_1 у стані сп`яніння не перебував та про складення на нього протоколу їй не повідомляв, також в цей день працівники поліції не приїжджали до їх будинку і не спілкувалися з її чоловіком та не складали жодні документи. Лише через декілька днів на їх домашню адресу надійшла судова повістка та вони дізналися що на ОСОБА_4 було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він перебував у складі добровольчого формування з охорони громадського порядку на території смт. Нова Борова та у період з 19 по 20 грудня 2023 року ніс службу спільно з ОСОБА_5 у комендантську годину, патрулюючи вулиці селища. Близько 00 год. 10 хв. по вул. Шкільній в смт. Нова Борова він помітив автомобіль BMW білого кольору, який належав ОСОБА_1 та вирішив спитати що він робить на вулиці у комендантську годину. Підійшовши до вказаного автомобіля, автомобіль почав рух та поїхав в сторону місця проживання ОСОБА_1 , останній з автомобіля не виходив, він з ним не спілкувався, щоб ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння свідок не бачив. Після цього ОСОБА_2 зателефонував працівникам поліції та повідомив, що ОСОБА_1 порушує комендантську годину. Через декілька хвилин, близько 5-10 хвилин, до вказаної вулиці приїхали 2 працівники поліції, яким він розповів про вказану вище ситуацію та вони пішли до автомобіля і почали складати якісь документи. Через декілька хвилин працівники поліції надали свідку та його товаришу листок паперу з написаним текстом, який він не читав, так як було темно та довіряв працівникам поліції, свідок з товаришем підписали надані документи та поїхали далі патрулювати селище. Свідок зазначив, що в цю ніч при ньому працівники поліції ОСОБА_1 не освідували, проїхати до медичного закладу не пропонували та протокол не складали, оскільки ОСОБА_1 вже не було на тому місці, так як він поїхав до дому раніше.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Сидорчук М.В. в судовому засіданні просив справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, а саме відсутності факту проведення працівниками поліції огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 20.12.2023 та складення у його присутності протоколу.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх та незаперечних доказах.

Із наданих до суду матеріалів про адміністративне правопорушення слідує, що доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, не підтверджується належними та допустимими доказами. Надані матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори в Україні», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх та незаперечних доказах.

Частиною 2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора, яким зокрема є нагрудна відеокамера поліцейського, відеозаписи з якої містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Разом з тим, органом поліції матеріалів відеозапису щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння 20.12.2023 о 00 год.30 хв. до протоколу не долучено.

Крім того, показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повністю спростовують викладені у протоколі про адміністративне правопорушення фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та суперечать письмовим поясненням, складеним працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_6 , пояснення якого долучено до протоколу про адміністративне правопорушення на виклик до суду не прибув, з огляду на викладене, письмові пояснення вказаного свідка в частині відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у його присутності та присутності працівників поліції судом до уваги не беруться, оскільки вони не підтвердженні ним в судовому засіданні та суперечать показанням свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і не підтверджені жодними іншими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції не було задокументовано, обгрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту проведення працівниками поліції огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 20.12.2023, його відмови від такого огляду та складення у його присутності протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП суд прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 33, 245, 247, 251, 252, 256, 291, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Повний текст постанови складено 14.02.2024.

Суддя: Д.О. Бобер