ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/1479/23Головуючий у 1-й інстанції Шевчук В.М.
Провадження № 33/817/73/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Лисака Б.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Данильчука Н.Б., на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, 29.07.2023 року о 15 годині 09 хвилин ОСОБА_1 керував в смт. Товсте Чортківчського району Тернопільської області, АД М-19 421 км, автомобілем MERSEDES-BENZ 412Р, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора ALCOTEST 7510 ARML-0278, повірка дійсна до 07.06.2024 року, показник 1,63 проміле, однак водій з даним результатом був незгідний, після чого огляд проводився у КНП Заліщицька ЦМЛ, висновок № 201 від 29.07.2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Данильчук Н.Б., вважає, оскаржувана постанова є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що транспортний засіб MERSEDES-BENZ 412Р, державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинено працівниками поліції без належних на те підстав та не повідомлено про причину зупинки, що суперечить положенням ст.35 ЗУ Про національну Поліцію, а тому всі подальші дії працівників поліції після незаконної зупинки транспортного засобу є незаконними, а докази, що отриманні після незаконної зупинки повинні вважатись недопустимими.

Звертає увагу суду, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані (алкогольного чи наркотичного) сп`яніння, а одже доказова база має бути спрямована на одночасне доведення двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння.

Зазначає, що з наявного у матеріалах справи відеозапису не можливо ідентифікувати ні автомобіль, ні реєстраційний номер, а також дата вказана на відеозаписі відрізняється від дати вказаної у протоколі.

Вказує, що працівниками поліції було порушено вимоги ч.3 ст. 266 КУпАП, а саме те, що згідно протоколу серії ААД № 502154, складання протоколу відбулось у с. Свидова Чортківського району Тернопільської області, а найближчим медичним закладом є Товстенська селищна лікарня, або Чортківська міська лікарня, а не Заліщицька міська лікарня.

Також звертає увагу, що порушено вимоги ст. 276 КУпАП, оскільки Заліщицький районний суд Тернопільської області не уповноважений розглядати справи, які віднесені до підсудності Чортківського районного суду Тернопільської області.

Просить скасувати постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Лисака В.Б., який повністю підтримав апеляційну скаргу подану адвокатом Данильчуком Н.Б. та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 р. та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №502154 від 29 липня 2023 року, 29.07.2023 року о 15 годині 09 хвилин ОСОБА_1 Керував в смт. Товсте Чортківчського району Тернопільської області АД М-19 421 км автомобілем MERSEDES-BENZ 412Р, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора ALCOTEST 7510 ARML-0278, повірка дійсна до 07.06.2024 року, показник 1,63 проміле, однак водій з даним результатом був незгідний, після чого огляд проводився у КНП Заліщицька ЦМЛ, висновок № 201 від 29.07.2023 року.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Протокол підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень, що також підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівника патрульної поліції встановлено, що працівниками поліції було виявлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом MERSEDES-BENZ 412Р, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перевищив дозволену швидкість руху.

Окрім того, факт порушення ним ПДР України підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7420760 від 29 липня 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, а саме керування транспортним засобом, зі швидкістю 73 км/год, при дозволеній швидкості руху 50 км/год.

Тому, стверджувати про незаконність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 як про це зазначає апелянт в апеляційній скарзі, апеляційний суд підстав не вбачає.

Факт розбіжностей у датах, а саме у протоколі про адміністративне правопорушення та записах відеофіксації, на чому акцентує увагу апелянт, на думку суду є технічною помилкою, яка повністю спростовується хронологією відеофіксації правопорушення з нагрудних камер поліцейських і не впливає на факт доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 чст130 КУпАП, що оскаржує його захисник.

Також, відеозаписом зафіксовано як працівниками патрульної поліції було повідомлено про причину зупинки транспортного засобу та повідомлено водієві наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, що останній фактично не заперечував та повідомив, що напередодні вживав алкогольні напої.

Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського засвідчено, що за результатом проведеного огляду з використанням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест» 7510 ARML-0278 виявлено вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 1,63 проміле, з чим останній не погодився та бажав проходити такий огляд в медичному закладі.

Також, матеріалами відеозапису зафіксовано процес проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я, в приміщенні КНП Заліщицька центральна міська лікарня, яким підтверджено факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Ця ж обставинна підтверджена медичним висновком огляду на стан алкогольного сп`яніння від 29.07.2023 року, проведеним в комунальному некомерційному підприємстві Заліщицька центральна міська лікарня лікарня 29.07.2023 року, у якому зазначається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта, що працівниками поліції було порушено вимоги ч.3 ст. 266 КУпАП, а саме те, що згідно протоколу серії ААД № 502154, складання протоколу відбулось у с. Свидова Чортківського району Тернопільської області, а найближчим медичним закладом є Товстенська селищна лікарня, або Чортківська міська лікарня, а не Заліщицька міська лікарня, яка не є найближчим закладом охорони здоров`я, жодним чином не спростовує факту вчинення правопорушення ОСОБА_1 та не впливає на кваліфікацію його дій, оскільки комунальне некомерційне підприємство Заліщицька центральна міська лікарня входить до переліку закладів охорони здоров`я області, яким надано право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Наведені стороною захисту під час апеляційного розгляду твердження про порушення вимог ст.266 КУпАП з огляду на те, що на адвокатський запит адвоката Данильчука Н.Б. надіслано перелік лікувально-профілактичних закладів Тернопільської області, яким надано право проведення медичного огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, в якому зазначено заклад Заліщицька комунальна центральна районна лікарня, а огляд проводився у Заліщицькій центральній міській лікарні, суд вважає необґрунтованими. Вказаний вище перелік лікувально-профілактичних закладів Тернопільської області, яким надано право проведення медичного огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів затверджений наказом ГУНП в Тернопільській області та департаменту охорони здоров`я Тернопільської обласної державної демонстрації від 04.12.2015 року, а 08.06.2018 року Заліщицька центральна комунальна районна лікарня реорганізована в КНП Заліщицька центральна міська лікарня Заліщицької міської ради, що слідує з відкритих джерел доступу в мережі Інтернет.

Той факт, що відеофіксація не безперервна і переривається, що на думку захисту є недопустимим доказом, не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відеозаписом чітко зафіксовано виявлене працівниками поліції правопорушення. Наведені апелянтом міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

З огляду на вказані вище докази, які належним чином досліджені судом першої інстанції, вважаю, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , узгоджуються з приписами ст.266 КУпАП та відповідають вимогам Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735.

Посилання апелянта на те, що справа розглянута з порушення правил підсудності, на увагу суду не заслуговують, враховуючи наступне.

Так, ч. 1 ст. 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у смт.Товсте Товстенської територіальної громади, що належить до підсудності Заліщицького районного суду Тернопільської області.

Отже, порушень вимог ст. 276 КУпАП місцевим судом не допущено.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Данильчука Н.Б. залишити без задоволення, а постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя