Справа № 750/870/24
Провадження № 3/750/675/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м.Чернігова Кузнєцова О.О., при секретарі Чернобай Н.О., за участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , сторож автостради, за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення 16.01.2024 об 11 год. 1 хв. ОСОБА_1 в м.Чернігові на нерегульованому перехресті пр.-т Перемоги та вул. Гонча водій керував автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , не вжив всіх заходів аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного об`їзду перешкоди, у результаті чого скоїв наїзд на світлофорний стовп. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, осіб постраждалих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні ДТП заперечив. Зазначив, що саме дії ОСОБА_2 змусили його різко вивернути вправо, щоб уникнути зіткнення транспортних засобів та наїзду на пішоходів.

За клопотанням ОСОБА_1 в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_3 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , який пояснив, що в момент ДТП він знаходився в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 . Бачив, щоб для уникнення зіткнення з автомобілем, який рухався лівіше, ОСОБА_1 викрутив руль вправо.

Водій ОСОБА_2 в судовому засідання пояснив, що попереду нього їхав бус, який почав здійснювати незрозумілі маневри, зокрема, затормошив, і щоб уникнути зіткнення він різко вивернув право, але при цьому дійсно не подивився в праве дзеркало, тому і не побачив автомобіль ОСОБА_1 . Він писав якійсь пояснення, чи складались на нього матеріали працівниками поліції не знає.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до п.12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При судовому розгляді цієї справи, на виконання п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» підлягає встановленню причинно-наслідковий зв`язок між діями учасників ДТП та настанням ДТП.

Пунктом 7 даної Постанови встановлено, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

За змістом п.2.3.б. ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

З дослідженого судом відеозапису з камер спостереження вбачається, що у дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля марки «Фіат» ОСОБА_2 повинен був керуватися п.9.2б, 9.4, 10.1, 34.1 (щодо заборони перетинати лінію 1.1) ПДР України. Проте, останній вимоги ПДР в цій частині не виконав, не переконавшись в безпечності маневру, створив аварійну обстановку та перешкоду в русі автомобілю, яким керував ОСОБА_1 , і змусив останнього різко змінити напрямок руху.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення особи, в тому числі і щодо вчинення адміністративних правопорушень не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Досліджуючи всі матеріали справи і співставляючи такі в їх сукупності, прихожу до переконання, що вина ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди не доведена, висновок працівників патрульної служби стосовно вчинення ОСОБА_1 порушення не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні достатні і переконливі докази, які б вказували на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в діях ОСОБА_1 , спростовуються наданими захисником відеозаписом та фотознімками, тому провадження у даній справі слід закрити з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.124, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и л а :

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Деснянський районний суд м.Чернігова.

Суддя О.О. Кузнєцова