Номер справи 220/535/24
Номер провадження 3/220/314/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №2 Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130, КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД №575423 від 20.03.2024 р., 20.03.2024 року о 08 год. 45 хв. в с.Костянтинопіль, Волноваського району Донецької області по вул.Трифонова, біля будинку №23, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом скутером «Viper legend», без номерного знаку, будучі позбавленим права керування транспортними засобами (постанова БАБ №858165 від 26.10.2023 р.), тобто ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху двічі протягом року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД №575421 від 20.03.2024 р., 20.03.2024 року о 08 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 в с.Костянтинопіль, Волноваського району Донецької області по вул.Трифонова, біля будинку №23, керував транспортним засобом скутером «Viper legend», без номерного знаку з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду на визначення ступеню наркотичного сп`яніння у медичному закладі м.Покровськ відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, оскільки двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений судом через поштове відправлення з повісткою про виклик в судове засідання на 29.04.2024 р. (на адресу вказану ним в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: АДРЕСА_1 ). Будь яких заяв від ОСОБА_1 , в тому числі з зазначенням іншої адреси проживання, до суду не надходило. Крім того, про дату та час розгляду справи ОСОБА_1 повідомлявся через розміщення оголошення про виклик у судове засідання на офіційному веб-порталі судової влади, а тому останній вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим відповідно до ст. 268 КУпАП розглянути справу у відсутності правопорушника.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Частина 3 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 Постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року «Про Правила дорожнього руху», водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 вказаних Правил на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частинами 2-4 ст.126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Слід врахувати, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушень, передбачених як ст.130 КУпАП так і ст. 126 КУпАП є факт керування транспортним засобом. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення обставин, а саме керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у правопорушеннях, передбачених ст.130 КУпАП, та керування транспортним засобом за відсутності права керування таким транспортним засобом, у правопорушеннях, передбачених ст. 126 КУпАП.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові Верховного суду від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.

З відеоматеріалів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що відео складається з дев`яти фрагментів. Разом із цим, вказаний відеозапис не містить зафіксованого моменту зупинки та перебування ОСОБА_1 за кермом. Так, на початку відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 стоїть поруч зі скутером біля подвір`я. В цей час до нього під`їхали працівники поліції та повідомили, що він керував транспортним засобом, будучі позбавленим права керування. ОСОБА_1 стверджував, що він не керував транспортним засобом, пояснив, що скутер він котив, оскільки він не їде. Після чого поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи буде він їхати до лікарні для визначення стану сп`яніння, при цьому не пояснюючи який стан сп`яніння він мав на увазі (алкогольне або наркотичне). Після того, як ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції відмовився їхати до медичного закладу, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що на нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП та ч.3 ст.130 КУпАП. Крім того, дії працівника поліції, зафіксовані на відеозаписі, не дають підстав вважати, що ним виявлено ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 . Проте протокол складено з зазначенням виявлення у ОСОБА_1 ознак саме наркотичного сп`яніння.

Отже, на відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а матеріали про притягнення його до адміністративної відповідальності не містять жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили, що останній дійсно керував транспортним засобом. Відтак, працівниками поліції поза розумним сумнівом не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому, всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому, не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП. А тому, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 126, 130, 221, 247, 283, КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Якішина