Провадження № 3/641/324/2024 Справа № 641/8137/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінська І.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ХРУП №1 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2023 року близько 16-18 год. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила щодо дитини ОСОБА_2 , 2020 року народження, фізичне насильство, чим заподіяла фізичний біль. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду подала пояснення, в яких вини не визнала, зазначила, що обставини, викладені у протоколі не відповідають дійсності. Вказала, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту вчинення нею фізичного насильства щодо сина ОСОБА_2 .. Зазначила, що саме вона викликала поліцію, щоб захистити сина, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 , який перебував у неї вдома, почав чіплятися до дитини. Тож пояснення ОСОБА_3 , долучені до матеріалів справи, не відповідають дійсності та не є належним доказом у справі. Вважала, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення та просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Під час судового засідання представник ОСОБА_1 адвокат Ладуренко А.О. підтримала пояснення ОСОБА_1 .. Зазначила, що дитина поліцейськими не опитувалася, увесь час протягом складання протоколу син перебував з матір`ю, просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання також викликався ОСОБА_3 та представник органу опіки та піклування, однак останні в судове засідання не з`явились, будь-яких заяв до суду не подали.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов наступного висновку.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 ставиться те, що остання вчинила щодо сина ОСОБА_2 , 2020 року народження, фізичне насильство, чим заподіяла фізичний біль.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо).

Згідно із п.17 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - дитиною, яка постраждала від домашнього насильства є особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Слід зазначити, що ст. 173-2 КУпАП за своїм змістом є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 173-2 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства, зокрема Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Між тим, в протоколі не зазначено у чому саме полягало фізичне насильство відносно дитини та яка саме шкода фізичному здоров`ю потерпілого завдана.

Матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_3 від 12.12.2023 року, згідно яких, він знаходячись у квартирі ОСОБА_1 , намагався захистити дитину від неправомірних дій останньої.

Разом з тим згідно рапорту поліцейського від 12.12.2023 року вбачається, що 12.12.2023 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 заявниця ОСОБА_1 повідомляє, що невідомий, якого вона пустила до квартири, душить її дитину (3 роки, інвалід) у квартирі.

ОСОБА_3 викликався у судове засідання, проте до суду не з`явився.

Тож судом не беруться до уваги вказані письмові пояснення як такі, що не відповідають ознакам допустимості доказів.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 госпіталізовано до 4 ХМКЛШМД ім. Мещанінова. Відомості щодо надання медичної допомоги у матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, матеріали справи містять форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 12.12.2023 року, складену інспектором поліції Дзюбою М.С., з якої вбачається, що поліцейському вдалося провести спілкування, далі ж зазначено, що постраждала особа ОСОБА_2 відмовився від спілкування. На наступні питання, зазначені у формі оцінки ризиків, поліцейським зазначені відповідні відповіді «так» чи «ні», на підставі яких поліцейським визначено високий рівень небезпеки.

З огляду на те, що форма оцінки ризиків містить протиріччя, суд не бере останню до уваги.

Інших доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, суду не надано.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, у матеріалах справи не має належних та допустимих доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, у діях ОСОБА_1 відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247,ст.ст.251-252,268,277,283-285,294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 11.03.2024 року.

Суддя- І. В. Зелінська