Справа № 583/2801/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 серпня 2024 року м. Охтирка

Cуддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Соколова Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

з участю захисника адвоката Абасової Д.Л.,

встановив:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким 05.06.2024 о 07.00 год. по вул. Перемоги, 117 в м. Охтирка Сумської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21121», державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Алкотестер 6820 (Драгер), тест № 68, результат тесту 0,27‰,чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що докази, які маються у справі є недопустимими. Так вказує на те, що після того, як ОСОБА_1 пройшов тест із застосуванням газоаналізатора Алкотестер 6820 (Драгер), запитав про можливість проїхати до закладу охорони здоров`я , на що йому поліцейський відповів, що це не має сенсу, оскільки в медичному закладі такий самий порядок огляду. Вважає, що дана відповідь поліцейського не відповідає дійсності, оскільки огляд в медичному закладі передбачає проведення лабораторних досліджень. Також вказує, що водночас до матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, звернула увагу суду що в Україні на законодавчому рівні не встановлено допустимий рівень алкоголю в повітрі, що видихається. Єдиний підзаконний акт, в якому згадується 0,2 проміле це п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка була затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015: «п. 7 Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають. Показник 0,2 проміле стосується рівня алкоголю в крові. Водночас, ОСОБА_1

перевіряли на стан алкогольного сп`яніння не шляхом відібрання зразків крові, а шляхом застосування спеціального технічного пристрою газоанатізатора Drager Alkotest. Відтак, під час проходження особами перевірки на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (із застосуванням спеціального технічного пристрою газоанатізатора Drager Alkotest) має застосовуватись показник допустимого рівня алкоголю не в крові, а у повітрі, що видихається. У національному законодавстві відсутні норми, які б визначали допустимий рівень алкоголю в повітрі, що видихається (із застосуванням спеціального технічного пристрою газоаналізатора Drager Alkotest). Водночас, положення Віденської Конвенції про дорожній рух, яка була ратифікова у 1968 році, а також положення Європейської угоди від 01.05.1971 року, якою була доповнена Віденська Конвенція, зокрема п. 6 ст. 8 «Водії» регламентує наступне: «В національному законодавстві потрібно передбачити спеціальні положення, що стосуються управління під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповіних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з управлінням транспортним засобом. У будь-якому випадку максимальний рівень вмісту алкоголю в крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається». Враховуючи таблиці перерахунку одиниць вимірювання алкоголю в крові та повітрі, що видихається 0,25 мг на літр повітря, що видихається дорівнює 0,5 проміле.

Вважає, що національним законодавством не встановлено показник допустимого рівня алкоголю у повітрі, що видихається мають застосовуватись норми міжнародного права. За правилами Віденської Конвенції про дорожній рух від 01.05.1971 року (зі змінами, внесеними Європейською угодою від 01.05.1971 року) водій вважається таким, що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, якщо показник алкоголю в повітрі, що видихається не перевищує 0,25 мг на літр повітря, що видихається, тобто 5 проміле.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до технічної характеристики з експлуатації алкотестера «Alcotest 6820», за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, похибка вмісту алкоголю у видихувальному повітрі складає 0,04 проміле.

Відповідно до Розділу ІІ п. 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року N1452/735) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до Віденської конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Україною, у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25мг на літр повітря що видихається (0,25 проміле).

Таким чином, враховуючи результат тесту, зроблений за допомогою приладу «Драгер», який становить 0,27 проміле, допускаючи що даний прилад міг мати похибку 0,04 проміле, суддя вважає, що матеріалами справи не містять беззаперечних доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Суд погоджується з доводами захисника, який вказує на те, що, якщо при вирішенні даної справи врахувати положення, які містить Віденська конвенція про дорожній рух від 08.11.1968, а саме про те, що максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,25 мг на літр повітря що видихається (0,25 проміле), з урахуванням похибки, яку може мати прилад «Alcotest 6820», то стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення від 05.06.2024 може складати 0,23 проміле, що не перевищує гранично допустиму норму алкоголю .

Згідно з положенням ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, врахувавши допустиму виробником вказаного приладу, за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння похибку та враховуючи положення Інструкції затвердженої Наказом МВС України/МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року та Віденську конвенцію про дорожній рух від 08.11.1968 , суддя приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не може бути накладене за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останнього.

На підставі викладеного, керуючись статтями 130 ч. 1, 221, 245, 247, 266, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Наталія СОКОЛОВА