Справа № 487/8617/23
Провадження № 3/487/298/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого суддя Притуляк І.О., за участю секретаря Уманського І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . РНОКПП: невідомо

За ч.3 ст. 126 КпроАП України

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30.10.2023 року, серія ААД №414853, ОСОБА_1 30.10.2023 року близько 08:50 годин керував транспортним засобом «Geely C.R.» 1.5, д.р.н. НОМЕР_1 у м. Миколаєві по вул. Олійника, біля будинку 35-а, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом відповідно до постанови №55995210 від 12.08.2022 року виданої Шевченківським відділом ДВС у Миколаївській області, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 126 КпроАП України.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності. Крім того зазначив, що вину в порушені ЗУ «Про дорожній рух» не визнає, оскільки станом на 30.10.2023 року, перебував в Єдиному реєстрі боржників помилково, про що свідчить відповідний лист виданий головним державним виконавцем шевченківського ВДВС у Миколаївській області Юхімець А. від 05.01.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КпроАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КпроАП України).

Згідно ст. 245 КпроАП України завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивно з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КпроАП України суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за ст. 251 КпроАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КпроАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 3 ст. 126 КпроАП України передбачена відповідальність за Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Зі змісту протоколу серії ААД №414853, вбачається, що ОСОБА_1 30.10.2023 року близько 08:50 годин керував транспортним засобом «Geely C.R.» 1.5, д.р.н. НОМЕР_1 у м. Миколаєві по вул. Олійника, біля будинку 35-а, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом відповідно до постанови №55995210 від 12.08.2022 року виданої Шевченківським відділом ДВС у Миколаївській області, чим порушив вимоги ст.. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

Однак, викладені обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, на підтвердження викладених у фабулі протоколу обставин, до матеріалів протоколу долучено оптичний диск, на якому міститься відеозапис на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також витяг з єдиного реєстру боржників.

Разом з тим, з наявного матеріалах справи листа головного держаного виконавця Шевченківського ВДВС у Миколаївському районі, Миколаївської області Юхимець А. від 05.01.2024 року №1169 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно перебував в Єдиному реєстрі боржників у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №55995210. Проте 01.09.2023 року боржником було надано виконавцю квитанції які підтверджують погашення повної заборгованості по вищевказаним аліментам відповідно до розрахунку державного виконавця.

При цьому, головний держаний виконавець Юхімець А. зазначає, що у зв`язку із технічними проблемами АСВП, державний виконавець не мав технічної можливості провести всі виконавчі дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні №55995210.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у у Миколаївському районі, Миколаївської області Юхімець А.В. від 30.10.2023 було скасовано обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами у ВП №55995210.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Таким чином, з досліджених судом доказів встановлено, що на момент зупинки працівниками поліції водія ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом 30.10.2023 року, підстави для встановлення стосовно нього обмеження були відсутні.

Оцінюючи встановлені факти, суд враховує окрім викладеного таке.

Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 126 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 173 ч.1, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Миколаївському апеляційному суді через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.О. Притуляк