Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

секретаря судового засідання Супрунюк К.Р.,

захисника Глушко З.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Глушко З.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Корецького районного суду Рівненської області від 15 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Корецького районного суду Рівненської області від 15 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та до нього застосовано штраф в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

З постанови суду слідує, що 01 липня 2023 року о 20 год. 22 хв. на А/Д М-06 «Київ-Чоп» 267 км., біля населеного пункту «Корець», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "DAF CF 85.410", д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом-цистерна «DROMECH», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі з метою визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду захисник Глушко З.В. оскаржила її в апеляційному порядку. Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки дії працівників поліції були неправомірними, а протокол є неналежним доказом по справі. Доводить, що ОСОБА_1 не керував ТЗ, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи відеозапису, де був би зафіксований факт керування автомобілем, роз`яснення водію прав та обов`язків, повідомлення йому ознак сп`яніння, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння на місці (саме біля транспортного засобу), фіксація відмови від такого проходження (якщо б мала місце та направлення водія (усне та письмове) у медичному закладі. Вказує, що відеозапис, наявний у матеріалах справи, є неналежним та недопустимим доказом про справі.

Заслухавши доводи захисника Глушко З.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проводився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, огляд не проводився водій відмовився (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого направлено до медичного закладу. Огляд у медичному закладі не проводився (а.с.5);

- відеофайлами з нагрудної камери працівника поліції, яким зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження встановленого огляду на місці та у медичному закладі (файл Сlip-5, час 03:30), а також визнання ним вживання алкогольної напоїв (Сlip-7 час 04:20).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та вважає їх такими, які надані з метою уникнення відповідальності, оскільки в матеріалах справи наявне відео з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово вказує працівникам поліції, що керував транспортним засобом, коли його зупинили працівники поліції, а саме вказує, що їхав на паркінг (файл Clip-7, час 03:30 та час 11:20). На вказаних відеозаписах також відсутні будь-які твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що доданий до матеріалів справи відеозапис є неналежним та недопустимим доказом про справі також не заслуговують на увагу.

Так, апеляційний суд виходить з того, що сама відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі зафіксована відеозаписом безперервно, а тому відеозаписи, долучені до матеріалів справи, є належними та допустимими доказами.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Корецького районного суду Рівненської області від 15 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Глушко З.В. в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович