ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 , захисника Іванова О.О.(в режимі відеоконференції) провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 січня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 січня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. на користь держави.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , будучи притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 КУпАП, 16.01.2024 року о 19 годині 35 хвилин, на напрямку 843 прикордонного знаку на території Тереблеченської об`єднаної територіальної громади, Чернівецького району, Чернівецької області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон, в результаті чого був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль».

Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги cт. cт. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777XII та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 статті 204-1 КУпАП.

На рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження №33/822/129/24 Головуючий у І інстанції: Маковійчук Ю.В.

Категорія:ч.2 ст.204-1 КУпАП Доповідач: Дембіцька О.О.

Вказує, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд порушив його право на захист, не надав можливості прийняти участі у розгляді справи, а також не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам, не сприяв повному та об`єктивному її розгляду .

Посилається на те, що у постанові відсутня вказівка на конкретні дії, які він вчинив та які би містили склад адміністративного правопорушення.

При цьому зазначає, що 16.01.2024 року близько 17:00 год. перетинав кордон із Румунією на ділянці пропуску КПП "Порубне" та отримав письмову відмову. Прямуючи назад, вирішив піти на заправку випити чаю та викликав таксі. Таксі викликати йому не вдалося, оскільки він був у межах пункту пропуску, тому вирішив підійти ближче в сторону населеного пункту. Підійшовши на заправку WOG ( АДРЕСА_1 ), він викликав таксі, але в цей час до нього підійшла людина не в формі, показала посвідчення держприкордонслужби та почала перевіряти документи та телефон. У цей час приїхало таксі (номер мобільного телефону таксиста НОМЕР_1 ), але його не відпускали, тому таксі змушений був скасувати. Потім його відвезли у відділ прикордонної служби Порубне. Там йому надали документи на підпис, які він не прочитав і підписав. Після цього були викликані працівники ТЦК, які теж перевіряли документи, казали, що викличуть поліцію, він не заперечував та сам викликав поліцію. Як тільки приїхала поліція, вони вже ніяких питань до нього не мали. Поліція відвезла його ближче до міста, а далі він добрався до готелю на таксі.

Вказує, що не намагався незаконно перетнути державний кордон, а перетинав у пункті пропуску за встановленою процедурою та після відмови у найкоротший шлях прямував за місцем свого проживання, тому у його діях відсутнє адміністративне правопорушення. Перебуваючи на відстані 2500 від лінії кордону він фізично не міг здійснити спробу незаконного перетину,однак суд не надав даним обставинам значення.

Також апелянт стверджує, що суд не перевірив законність протоколів.

Зокрема,копія протоколу,яка була вручена йому,істотно відрізняється від протоколу,який наявний у справі та який розглядав суд.

Зазначає, що 16.01.2024 р. відносно нього склали протокол ЗхРУ130876 за ст.204-1 ч.1 КУпАП.У протоколі містилася інформація, що згідно БД "Гарт-5" раніше він до відповідальності за ст. 204-1 КУпАП не притягався.

При складенні протоколу йому не роз`яснили його права і обов`язки, чим грубо порушили право на захист. Позбавили його права внести зауваження щодо змісту протоколу. Від підписання протоколу він не відмовлявся, йому навіть не запропонували його підписати.

Зі змісту постанови та матеріалів справи вбачається, що суд досліджував протокол за тим же номером та датою ЗхРУ №130876 від 16.01.2024., який,однак, складений за ч.2 ст. 204-1 КУпАП та у ньому зазначено про притягнення його (апелянта) раніше до відповідальності за ст.204-1 ч.1 КУпАП.

Очевидно, що копія протоколу, вручена йому та протокол, розглянутий судом - два різні за змістом документи, хоча мають однакові реквізити. Також очевидним є, що прикордонники, надаючи йому копію протоколу з одним змістом та подаючи до суду протокол з іншим змістом,

вчинили посадове підроблення. Тобто внесли у протокол, наданий йому , чи у протокол направлений до суду, завідомо неправдиву інформацію.

За наявності таких грубих порушень, суд був зобов`язаний закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Про існування постанови Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2023 року про притягнення нібито його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 КУпАП дізнався вперше із тексту оскаржуваної постанови у справі №715/222/24.

Також апелянт вважає, що було порушено його право на справедливий суд, оскільки він не був повідомлений судом про час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Іванова О.О., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд вважає, що таких вимог суд першої інстанції не дотримався.

Відповідно до усталеної практики,ЄСПЛ поширює передбачені Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини стандарти та процедурні гарантії, встановлені для кримінальних проваджень, також на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Згідно ч.1 ст.256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

За змістом закону (КУпАП),розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі, повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

Диспозицією ч.1 ст.204-1 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність,зокрема, за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

За ч.2 ст.204-1 КУпАП може бути притягнута до відповідальності особа,яка протягом року була піддана адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч.1 цієї статті та знову вчинила дії,передбачені ч.1 цієї статті

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 16 січня 2024 року серії ЗхРУ №130876 ,16.01.2024 року о 19.35год. ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетину держаного кордону із України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон на напрямку 843 прикордонного знаку на території Тереблянської об`єднаної громади Чернівецького району , Чернівецької області, на дільниці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де був виявлений прикордонними нарядом «Прикордонний патруль» під час руху в бік кордону, на відстані 2500 м. до лінії державного кордону, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року та вчинив адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 204-1 КУпАП.(а.с.1)

Отже,цей протокол, складений начальником відділення інспекторів прикордонної служби ОСОБА_2 за ч.2 ст.204-1 КУпАП,не містить формулювання суті правопорушення(фактично адміністративного обвинувачення),яке би давало підстави для кваліфікації дій за ч.2 статті.

Разом з тим, суд, викладаючи у постанові обставини, які вважав встановленими,вийшов за межі протоколу та самостійно сформулював суть правопорушення, яка відповідає диспозиції ч.2 ст.204-1 КУпАП,що є неприпустимим.

Зокрема,суд зазначив, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, будучи притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 КУпАП та визнав його винуватим за ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Більш того,до апеляційної скарги долучена копія протоколу,яка була вручена ОСОБА_1 (а.с.25-26)

Із цього протоколу вбачається,що він складений начальником відділення інспекторів прикордонної служби ОСОБА_2 за тим же номером, серією та датою складання ЗхРУ №130876 від 16.01.2024 року.

Разом із тим,такий протокол істотно відрізняється від наявного у справі тим,що він складений за ч.1 ст.204-1 КУпАП,а також у ньому вказані відомості про те,що ОСОБА_1 раніше не притягався до відповідальності за ст.204-1 КУпАП.

Суд зауважує,що протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 16.01.2024 року містить виправлення щодо зазначення частини статті 204-1 КУпАП,за якою він складений(а.с.2)

Такі ж виправлення містить пам`ятка щодо процесуальних прав затриманої особи(а.с.4)

Також вбачається,що протокол за ч.2 ст.204-1 КУпАП,який розглядав суд,заповнений рукописним текстом та у ньому після формулювання суті правопорушення у відповідній графі зазначено,що ОСОБА_1 раніше притягувався до відповідальності за ст.204-1 КУпАП.

Однак,копія протоколу за ч.1 ст.204-1 КУпАП,яка була вручена ОСОБА_1 ,складена машинописним текстом та у ньому зазначено,що раніше до відповідальності за ст.204-1 КУпАП ОСОБА_3 не притягався.

У обидвох протоколах вказано,що вони складені однією і тією ж уповноваженою особою та містять підписи цієї особи.

Наявність у справі двох протоколів щодо ОСОБА_1 з однаковими серійними номерами та датами,однак різними за змістом,суттю правопорушення та його кваліфікацією є грубим,істотним порушенням вимог закону,яке позбавляє суд можливості притягнення особи до відповідальності.

Фактично,за таких обставин у цій справі відсутній конкретний акт обвинувачення,на підставі якого суд повинен вирішити питання про винуватість чи невинуватість особи,оскільки наявність двох протоколів з різним змістом не дозволяє зробити висновків щодо суті правопорушення,яке поставлено у вину особі.

Щодо обставин події,яка мала місце 16.01.2024 року,у апеляційній скарзі зазначено,і це підтвердив ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду,що 16.01.2024 року близько 17:00 год. він перетинав кордон із Румунією у пункті пропуску "Порубне",однак у перетині кордону йому було письмово відмовлено.

Після цього він повертався додому та на АЗС « WOG (вулиця Головна, 134, Тереблече, Чернівецька область) він викликав таксі.В цей час до нього підійшов працівник держприкордонслужби,перевіряв документи та телефон. У цей час приїхало таксі (номер мобільного телефону таксиста НОМЕР_1 ), але його не відпускали, тому таксі змушений був скасувати.

Пояснення ОСОБА_1 про те,що він мав намір перетнути кордон у пункті пропуску,а не поза його межами,фактично підтверджуються рішенням від 16.01.2024 року про відмову ОСОБА_1 у перетинанні державного кордону(а.с.5)

Інші обставини щодо використання документів,які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення,підлягають перевірці в межах кримінального провадження,якщо відомості про нього були внесені до ЄРДР.

Посилання ОСОБА_1 на те,що після отримання відмови у перетині кордону він повертався додому та викликав таксі,перебуваючи на АЗС«WOG»,розташованому неподалік кордону,де був фактично затриманий,не спростовані доказами,зокрема,схемою виникнення обстановки.

Викладені обставини додатково вказують на те,що намір та умисел ОСОБА_1 на незаконний перетин кордону поза пунктом пропуску не доведені наявними у справі доказами,що свідчить про недоведеність власне події правопорушення.

Такі обставини у їх сукупності свідчать,що рішення суду не може бути визнане обгрунтованим,а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, скасувати постанову та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п.1, 294 КУпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О.Дембіцька