Справа № 473/947/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"29" квітня 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е.,

з участю секретаря судового засідання Данилевич Т.О.,

захисника адвоката Ліпатова С.В.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.122 4 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122 4 КУпАП. Відповідно до тексту протоколу серії ААД номер №784023 від 14 лютого 2024 року, 13 лютого 2024 року о 23:03 годині в селі Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, по вулиці Бузька, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом легковим автомобілем моделі «Suzuki Boleno» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . При цьому він не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу, та безпечно керувати ним, в результаті чого допустив виїзд за межі проїжджої частини в кювет, внаслідок чого транспортний засіб легковий автомобіль моделі «Suzuki Boleno» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, а водій ОСОБА_1 залишив місце вчинення дорожньо транспортної пригоди, внаслідок чого ним були порушені вимоги п.п. 2.10 а/ ПДР України та ним вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 4 КУпАП та пояснив, що 13 лютого 2024 року о 23:03 годині в селі Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, по вулиці Бузька, не він, а його знайомий водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом легковим автомобілем моделі «Suzuki Boleno» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . При цьому він /тобто ОСОБА_1 / знаходився в салоні даного автомобіля, в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні, і не керував даним транспортним засобом, оскільки його /тобто ОСОБА_1 / позбавлено права керування транспортними засобами за рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області. При цьому водій ОСОБА_3 не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу, та безпечно керувати ним, в результаті чого допустив виїзд за межі проїжджої частини в кювет, внаслідок чого транспортний засіб легковий автомобіль моделі «Suzuki Boleno» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. При цьому ні він /тобто ОСОБА_1 /, як пасажир даного транспортного засобу, ні водій ОСОБА_3 не отримали внаслідок дорожньо транспортної пригоди, будь яких тілесних ушкоджень. Після даної дорожньо транспортної пригоди, оскільки автомобіль не заводився, вони залишили його в кюветі та розійшлися по домам.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 13 лютого 2024 року о 23:03 годині в селі Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, по вулиці Бузька, він керував транспортним засобом легковим автомобілем моделі «Suzuki Boleno» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . При цьому ОСОБА_1 знаходився в салоні даного автомобіля, в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні, і не керував даним транспортним засобом, оскільки його /тобто ОСОБА_1 / позбавлено права керування транспортними засобами за рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області. При цьому він /тобто водій ОСОБА_3 / не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу, та безпечно керувати ним, в результаті чого допустив виїзд за межі проїжджої частини в кювет, внаслідок чого транспортний засіб легковий автомобіль моделі «Suzuki Boleno» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. При цьому ні він /тобто ОСОБА_3 /, як водій даного транспортного засобу, ні пасажир ОСОБА_1 не отримали внаслідок дорожньо транспортної пригоди, будь яких тілесних ушкоджень. Після даної дорожньо транспортної пригоди, оскільки автомобіль не заводився, він залишив його в кюветі та з ОСОБА_1 вони розійшлися по домам.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 4 КУпАП не може грунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст.278 КУпАП серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Перевіривши матеріали справи та доводи сторони захисту, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.122 4 КУпАП, пояснення свідка ОСОБА_3 надані ним в судовому засіданні, суд приходить до наступного висновку.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1 3 ст. 7 КУпАП).

Відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності, й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік) зазначив, що критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Згідно ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, (частині 2 ст.251 КУпАП).

Аналіз наведених норм закону, зокрема, положень статей 251, 280 КУпАП, дає підстави для висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень ст.283 КУпАП, яка повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Суд не погоджується з висновком інспектора СРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 4 КУпАП громадянином ОСОБА_1 , враховуючи наступне.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Відповідно до ст.122 4 КУпАП, відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інше. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Тобто, відповідно до зазначеної норми права та вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року, у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення. При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення у справі є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дотримання ПДР України,(ст. ст. 254, 255 КУпАП), тому не тільки займає ключове положення серед інших джерел (доказів), але і є обов`язковим процесуальним документом, в якому викладена перш за все об`єктивна сторона правопорушення.

Відповідно до протоколу серії ААД номер №784023 від 14 лютого 2024 року, громадянину ОСОБА_1 , як водію інкримінується порушення ним вимог п.п. 2.10 а/ ПДР України.

Пункт 2.10 а/ ПДР України встановлює, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Аналіз змісту фабули, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД номер №7840253 від 14 лютого 2024 року, свідчить про те, що громадянин ОСОБА_1 звинувачується в тому, що саме він керував транспортним засобом легковим автомобілем моделі «Suzuki Boleno» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . При цьому він не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу, та безпечно керувати ним, в результаті чого допустив виїзд за межі проїжджої частини в кювет, внаслідок чого транспортний засіб легковий автомобіль моделі «Suzuki Boleno» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, а водієм ОСОБА_1 було залишено місце вчинення дорожньо транспортної пригоди, внаслідок чого ним були порушені вимоги п.п. 2.10 а/ ПДР України та ним вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 4 КУпАП.

Проте сторона захисту заперечує факт керування громадянином ОСОБА_1 даним транспортним засобом 13 лютого 2024 року та причетність до ДТП взагалі. При цьому стороною захисту вказується особа, тобто громадянин ОСОБА_3 , який керував даним транспортним засобом 13 лютого 2024 року та ним скоєно дану дорожньо транспортну пригоду. Сам же громадянин ОСОБА_3 , який допитанй в судовому засіданні, не заперечує факту того, що саме він 13 лютого 2024 року о 23:03 годині в селі Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, по вулиці Бузька, керував транспортним засобом легковим автомобілем моделі «Suzuki Boleno» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . При цьому він не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу, та безпечно керувати ним, в результаті чого допустив виїзд за межі проїжджої частини в кювет, внаслідок чого транспортний засіб легковий автомобіль моделі «Suzuki Boleno» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Після даної дорожньо транспортної пригоди, оскільки автомобіль не заводився, він залишив його в кюветі та з ОСОБА_1 вони розійшлися по домам.

Зі змісту ст.279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст.256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно з ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, слід вважати, що після виявлення особи, яка вчинила правопорушення, відносно останнього не пізніше двадцяти чотирьох годин повинен бути складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, будь-яких випадків відстрочення моменту складання протоколу чинним законодавством не передбачено.

Як вбачається з матеріалів справи дорожньо - транспортна пригода відбулася 13 лютого 2024 року.

Протокол про адміністративне правопорушення за ст.122 - 4 КУпАП, відносно громадянина ОСОБА_1 складено 14 лютого 2024 року о 08:11 години.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, особа, яка, притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

В тексті протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД номер №784023 від 14 лютого 2024 року в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено, що пояснення надані на окремому аркуші паперу. Але дані пояснення до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД номер №784023 від 14 лютого 2024 не долучені, що підтверджено описом документів, які знаходяится у справі.

За наведених обставин, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності, та оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 4 КУпАП, а саме, порушення вимог п.п. 2.10 а/ ПДР України.

Представлені в протоколі адміністративного правопорушення докази, які б підтверджували вину громадянина ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 4 КУпАП є недостатніми та недопустимими, для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 4 КУпАП.

Вчинення даного адміністративного правопорушення громадянином ОСОБА_1 не було підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи наведене, у зв`язку із тим, що не встановлені достатні докази для доведення вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 4 КУпАП в суді і вичерпані можливості їх отримання, справа про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю складу в його діях даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, ст.283, ст.285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 4 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. Е. Дробинський