Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/364/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 року.Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Попович С.М. на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.06.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ПП відсутній,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.06.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративні стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавлення права керування транспортним засобам строком на один рік.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим в тому,що 08.06.2024 р. о 00-04 год., керуючи з ознаками алкогольного сп`яніння транспортним засобом автомобілем «Volkswagen Jetta», д/н НОМЕР_1 по вул.Вокзальна, 85 в м.Кропивницький, у порушення п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Попович С.М. подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу такого правопорушення.

Зазначає, що судом помилково було встановлено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Вважає, що знаходження за кермом ТЗ, яке не є в стані руху, особи в нетверезому стані не є доказом вчинення адмінправопорушення, передбаченого ст.. 130 КУпАП.

На долученому відеозаписі з бодікамер працівників поліції зафіксований факт, як останні виходять зі свого службового автомобіля та підходять до автомобіля, який стояв, а в ньому знаходився чоловік. Працівникам поліції було повідомлено, що ОСОБА_2 не керував ТЗ.

Сторона захисту наполягає, що правопорушення було вчинене в стані крайньої необхідності, тобто своїми діями він відвертав настання більшої можливої шкоди життю та здоров`ю його батька, який в силу свого стану здоров`я потребував невідкладної медичної допомоги( а саме здійснював постійні дзвінки для забезпечення невідкладної медичної допомоги батьку).

Згідно довідки №2844 КП "Криворізька міська клінічна лікарня №2 Криворізької міської ради" ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку ІІІ ступеня з контузійними гемарагічними вогнищами в обох лобних, лівій потиличних частинах. На 07.06.2024 стан хворого був тяжкий, а 15.06.2024 року хворий помер. Оскільки ситуація, яка склалася, вимагала від ОСОБА_2 негайного реагування та основні дії були направлені на запобігання небезпеки, яка загрожувала життю та здоров`ю його батьку, що знайшло своє підтвердження під час перевірки достовірності даних, зазначених останнім, отже ці дії були вчинені в стані крайньої необхідності, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, підстави проходження огляду на стан сп`яніння, не розяснено право на правову допомогу, не було забезпечено захисника для проведення огляду в медичному закладі, підстави проходження огляду на стан сп`яніння, що вважає порушенням прав особи.

З`ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Кропивницьким апеляційним судом матеріали адміністративного провадження призначалися на 18.07.2024 та 25.07.2024.

25.07.2024 адвокат Попович С.М. надіслала суду клопотання про перенесення справи у зв`язку з участю адвоката в іншому провадженні.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, клопотання про відкладення справи не надіслав.

Відповідно до вимог ст.129 Конституції України, ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість своєчасно дізнатись про день та час судового засідання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, та вимоги ст.294 КУпАП, відповідно якої апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Також враховуючи те, що ст.268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому дотримуючись необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, справа розглядається за відсутності правопорушника ОСОБА_1 .

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції при розгляді матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи. Ані при розгляді справи в суді першої інстанції, ані в суд апеляційної інстанції особа що притягається до адміністративної відповідальності та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду повідомлено не було.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Необхідною умовою для застосування до порушників відповідальності, передбаченої вищевказаними статтями зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 744321 від 08.06.2024, в якому зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності вини ОСОБА_1 в інкримінуємому адміністративному правопорушенні, що було досліджено в суді першої інстанції та перевірено під час апеляційного розгляду, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №745321 від 08.06.2024 року, яким підтверджується, що саме 08.06.2024 р. о 00-04 год., по вул.Вокзальна, 85 в м.Кропивницький, мало місце правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 (а.с.1); акт огляду на стан сп`яніння (а.с.2); направлення на огляд водія т/з (а.с.3); посвідчення водія (а.с.4); відеозапис наявного в матеріалах справи на якому міститься рух транспортного засобу до моменту його зупинки (а.с.5). Із переглянутого відеозапису встановлено, що за кермом перебував ОСОБА_1 . Інспектором патрульної поліції ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в спеціалізованій медичній установі, під час проведення якого ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, так само і на місці зупинення транспортного засобу, від продуття алкотестеру "Драгер" відмовився. Права та обов`язки були роз`яснені.

З переглянутого запису просліджується чітка послідовність подій, які відбувались 08.06.2024 під час проходження процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративні правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, допущено не було.

Апелянтом не зазначено, що в даних матеріалах відео фіксації містяться дані, які вказують на порушення працівниками поліції вимог та порядку складання адміністративного протоколу.

Посилання представника на незаконність дій працівників поліції не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та відеозаписом.

Доводи захисту, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності є безпідставним, та таким що не підтверджується будь-якими доказами. Згідно медичних документів батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у лікарні в період з 02.06.2024 року, а транспортний засіб ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції 08.06.2024 року о 00.04 год. Матеріали справи та доводи наведені в апеляційній скарзі не містять жодних відомостей про те яким чином проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння могло зашкодити перебуванням його батька в лікарні чи його лікуванню.

Позиція апелянта, не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюються апеляційним судом як спосіб самозахисту від відповідальності за вчинене правопорушення.

З переглянутого відео вбачається, що 08.-06.2024 року о 00.04 год. ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу, двигун якого був ввімкнений, ключ перебував в замку запалення, в ході спілкування з працівниками поліції він вимкнув двигун автомобіля, а тому факт керування транспортного засобу ОСОБА_1 підтверджується належними та допустимими доказами.

Сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що процесуальна поведінка ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення свідчила про те, що він не бажав використовувати надані йому права з метою ефективного захисту своїх інтересів та намагався своїми діями ускладнити працівникам поліції виконання покладених на них обов`язків.

Пункт 2.5 ПДР зобов`язує водія транспортного засобу на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання цієї вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст 245,251 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних підстав ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні.

На підставі вищевикладеного, дослідивши зібрані докази у справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає, доводи намаганням уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.283,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Попович С.М. залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.06.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Кабанова