Справа № 127/2099/24
Провадження № 3/127/573/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.01.2024 року о 21:18 год. за місцем свого проживання, вчинила домашнє насильство стосовно ОСОБА_2 тобто умисні дії психологічного характеру, які полягали у образах нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 22.02.2024 року не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, про причини неявок остання не повідомляла.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008) наголошує, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження", враховуючи наведені обставини, та те, що ОСОБА_1 була обізнана про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за її відсутності.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши додані докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 216961 від 14.01.2024 року, рапортом працівників поліції, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, довідка «Армор».

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 216961 від 14.01.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 14.01.2024 року о 21:18 год. за місцем свого проживання, вчинила домашнє насильство стосовно ОСОБА_2 тобто умисні дії психологічного характеру, які полягали у образах нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю.

Вказані в протоколі обставини узгоджуються із рапортом працівників поліції, поясненнями ОСОБА_2 , яка повідомила, що ОСОБА_1 дійсно разом з її сином створюють нестерпні умови для життя та постійно її ображають та вимогою «Армор», якою підтверджено антигромадський спосіб життя ОСОБА_1 та те, що 09.05.2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Таким чином, із досліджених доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно 14.01.2024 року близько 21:18 год. за місцем проживання, вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , а саме ображала її нецензурною лайкою.

Сукупність вказаних доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_1 вчинено домашнє насильство, оскільки нею вчинено дії психологічного характеру, що полягають у образах ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її здоров`ю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, домашнього насильства, а саме умисне вчинення дій психологічного характеру (образи) внаслідок чого могла бути завдана шкода здоров`ю потерпілої. Таким чином, суд визнає ОСОБА_1 винуватою у вчиненні вказаного правопорушення.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги обставини справи та особу порушника, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, 173-2, 283, 284, КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: