Справа № 946/6202/24
Провадження № 3/946/2291/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2024 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши адміністративні матеріалами, які надійшли від Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм вантажівки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

31.07.2024 року, після дооформлення, до суду надійшов від Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №576919 від 03.03.2024, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 03.03.2024 о 18:35 год. на автодорозі М15 Одеса-Рені, 240 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN TGX 18. 480, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Дані обставини також підтверджуються матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №576919 від 03.03.2024 від 28.03.2024 та відеозаписом.

Згідно письмових заперечень, наданих представником притягуваного адвокатом Ліпатовим С.В. від 19.08.2024, останній просить провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заперечень зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, в той час як обставини щодо перебування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в стані алкогольного сп`яніння були встановлені з порушенням порядку, що передбачені Законом, і не дають підстав вважати, що дана особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. У протоколі про адміністративне правопорушення суть порушення сформульована незрозуміло, адже не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві. У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , фактично не зазначені конкретні дії правопорушника, які б підпадали б під об`єктивну сторону та мали ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст.130 КУпАП, шо є обов`язковою ознакою саме цього правопорушення, а навпаки в тексті протоколу про адміністративне правопорушення застосована недопустима лексика в виді опису адміністративного правопорушення у виді відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, не містить всіх конкретних даних про обставини вчинення адміністративного правопорушення, у такому вигляді через його істотні недоліки не міг бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 . Також, відповідно до цієї норми огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським. Свідки взагалі не залучались поліцейськими. Протокол, а саме номер, що зазначений в рапорті поліції, не співпадає з номером, що направлено до суду. Крім того, відеоматеріали, додані до матеріалів справи, не є повними та не містять зафіксовані процедури складання та заповнення протоколу про адміністративне правопорушення. Також відеоматеріали, додані до матеріалів справи, не є безперервними, а тому не є допустимим доказом но справі. За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними. Поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності. Водія не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі. З матеріалів вбачається, що 03.03.2024 о 18:05 год. надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 03.03.2024 о 18:04 в бік Ізмаїлу їдуть водії на вантажних авто МАН червоний та темно зелений. Під час виконання даного повідомлення при патрулюванні було встановлено транспортні засоби, на які вказував заявник, в тому числі транспортний засіб MAN TGX 18.480, днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Однак, матеріали справи не містять доказів про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Безпідставна зупинка транспортного засобу є незаконною, та повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17. При цьому, відеозапис не містить даних про роз`яснення уповноваженими особами поліції ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, чим порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 вийшов через пасажирські двері транспортного засобу «MAN TGX 18.480» номерний знак НОМЕР_1 , та вказував, що він не є водієм вказаного транспортного засобу, а водій автомобіля залишив вказаний транспортний засіб. Окрім того, у ОСОБА_1 був накладений гіпс на правій руці, що унеможливлювало керування транспортного засобу з механічною коробкою передач. В судовому засіданні 21 червня 2024 року під час розгляду справи № 946/1830/24 співробітник поліції ОСОБА_2 , який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №576919 від 03.03.2024, пояснив, що документальне підтвердження керування ОСОБА_1 транспортного засобу MAN TGX 18. 480, державний номерний знак НОМЕР_1 , він не перевіряв, окрім ОСОБА_1 в транспортному засобі інші особи були відсутні та пояснив, що надасть матеріали перевірки від власника транспортного засобу MAN TGX 18. 480 про те, яка особа та на підставі якого документу керувала вказаним автомобілем 03 березня 2024 року. 19.07.2024 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі №946/1830/24 (суддя Жигулін С.М.) постановлено - матеріали провадження за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №576919 про притягнення ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП повернути до Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області для належного доручення доказів. 31.07.2024 року, при повторному направленні матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (справа № 946/6202/24, суддя - Адамов А.С.) знову докази відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не долучені, його позиція не була врахована. Матеріали справи повторно направлено без наявності доказів, на які вказав Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області. Фактичні обставини справи не можуть гуртуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що мас суттєве значення для вирішення справи по суті. З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Представник притягуваного в судовому засіданні 21.08.2024 просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, з підстав, визначених у клопотанні про закриття провадження по справі. Зазначив, що немає факту керування особою транспортним засобом, на чому неодноразово наполягала особа. Відео не безперервне.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника притягуваного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Одним із заходів правового режиму воєнного стану відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» є встановлення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів. Порядок цього особливого режиму затверджений постановою Кабінету Міні-стрів України від 29.12.2021 № 1455, яким і передбачена можливість перевірки документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, затримання транспортних засобів, проведення їх огляду. Враховуючи, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, який в подальшому продовжено на території України строком на 30 діб Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022, надалі продовжено строком на 30 діб Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 затвердженого Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 затвердженого Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023 надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 затвердженого Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023 надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 05.02.2024 року № 49/2024, затверджено Законом №3564-IX від 06.02.2024 та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 06.05.2024 року № 271/2024, затверджено Законом № 3684-IX від 08.05.2024, то зупинення транспортного засобу притягуваного 03.03.2024 повністю була правомірною.

Більше того, навіть за умови безпідставного затримання транспортного засобу, внаслідок чого у його водія будуть виявлені поліцейським ознаки вчинення правопорушення, такий поліцейський в силу ст.ст. 2, 23 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язаний виконати завдання поліції, а саме забезпечити публічну безпеку і порядок та вжити заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень і припинити виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила.

У пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як було вище встановлено судом, та вбачається у тому числі із протоколу про адміністративне правопорушення ААД №576919 від 03.03.2024, ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №576919 від 03.03.2024, відеозаписами та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Представник притягуваного у клопотанні про закриття провадження по справі зазначив, що не точно сформульовано суть правопорушення у протоколі та не зазначено, який порядок проведення огляду було запропоновано водієві, однак в протоколі чітко зазначено, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та і у медичному закладі притягуваний відмовився. Тобто таке заперечення представника не відповідає дійсності і спростовується самим протоколом.

Також, твердження представника про невідповідність конкретних формулювань у протоколі є надмірним формалізмом та не може вважатися порушенням з боку поліцейського.

Вимога щодо необхідності проведення огляду поліцейськими на місці з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, виставляється лише у разі відсутності відеофіксації, в той час як у даному випадку здійснювалась відеофіксація правопорушення.

Таким чином, наявність свідків не вимагається в даному випадку, з огляду на те, що встановлення складу правопорушення та його оформлення здійснювалося на відео фіксацію.

Крім того, суд зазначає, що наявність незначних недоліків в матеріалах, які не перешкоджають можливості встановити наявність складу адміністративного правопорушення, не може бути підставою для звільнення особи від притягнення до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

В матеріалах справи наявне відео про рух транспортного засобу, з якого вийшов притягуваний. Після зупинки поліцейські відразу підійшли до двох авто, у тому числі і до транспортного засобу притягуваного. Притягуваний вийшов з пасажирського місця, однак більше в автомобілі не було інших осіб, з чого робиться висновок, що такі дії були навмисними задля створення штучної версії подій. На запису відереєстратора вбачається, що обидва автомобіля рухались та припаркувалися, у них горіли ліхтарі/стопи. Однак, коли відразу після зупинки поліцейський підійшов до автомобіля притягуваного та все вже вимкнули. Це свідчить про намагання притягуваним уникнути відповідальності та скрити докази.

На відео притягуваний сам зазначив, що автомобіль було зупинено безпідставно, тобто він визнав факт руху автомобіля та що його було зупинено працівниками поліції. Доказів, що за кермом була інша особа суду не надано, та з відеозапису наявність такої особи не вбачається.

На відео (файл «…006А») притягуваний в розмові до поліцейського зазначив, «…що їх здали… що всі ж п`яні їхали … я бачив, що поліція відразу на зустріч виїхала шукати нас…», з чого також можливо зробити висновок, що притягуваний керував авто після вживання алкогольних напоїв та його поведінка, дії та й розповіді були направленні на уникнення від адміністративної відповідальності. Зі спілкування притягуваного з водієм другого автомобіля вбачається, що вони разом десь випивали алкоголь, потім обидва на різних авто виїхали та обидва рухались один за одним, коли були зупинені поліцейськими.

При цьому, на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння він відмовився з мотивуванням, що не був за кермом та не повинен це робити.

На відео (файл «…0009А») притягуваний почав кричати до іншого чоловіка, що це начебто він був за кермом, однак чоловік відповів, що «не розуміє, про що вони тут балакають». Тобто, вбачається, що притягуваний намагався задля уникнення відповідальності видати іншу особу начебто за водія, що керував авто MAN TGX 18. 480, державний номерний знак НОМЕР_1 . Однак, ця інша особа відмовилась підтверджувати дійсність слів ОСОБА_1 , не підтвердила, що керувала транспортним засобом та одразу пішла у бік парковки інших автомобілів, з чого вбачається, що вказаний водій не має ніякого відношення до притягуваного та його автомобіля, а все це було намаганням ввести поліцейських в оману.

Таким чином, з аналізу відео вбачається, що притягуваний керував авто, що йому пропонувалось пройти огляд, а він відмовився, тобто склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доказано.

Крім того, суд зазначає, що встановлення наявності ознак алкогольного сп`яніння це повністю дискреційні повноваження поліцейського. Та у разі висновку поліцейського про наявність у притягуваного вказаних ознак, суд не може переоцінювати такі висновки та спростовувати їх наявність.

Таким чином, заперечення представника притягуваного не спростовують наявності встановленого складу адміністративного правопорушення.

При цьому, позиція представника притягуваного, викладена письмово не свідчить про протиправність дій працівників поліції та відсутність підстав притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а є лише намаганням уникнути покарання за вчинене адміністративне правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм держави Україна.

Аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , правопорушення та те, що згідно довідки САП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 05.03.2024р. він отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 від 02.06.2015, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього, необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови виготовлений 22.08.2024р.

Суддя: А.С. Адамов