ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 621/4044/23 Головуючий 1 інстанції: Шахов В.В.
Провадження №: 33/818/228/24 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Межерицького А.А., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 29 11 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу та зобов`язано сплатити на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.).

Судом першої інстанції встановлено, що 16.10.2023 о 21 год. 30 хвилини по вул. Харківська, 34 в м. Зміїв Чугуївського району Харківської області повторно протягом року (постанова про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 126 КУпАП від 17.10.2022), керував транспортним засобом Део Ланос д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами (постанова Зміївського районного суду Харківської області від 09.11.2022, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР.

В судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належними чином, причини неявки суду не повідомив. Подав письмові пояснення, в яких просив закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування закриття провадження по справі зазначив, що, по-перше, в матеріалах справи відсутні докази притягнення його протягом року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, по-друге, суть адміністративного правопорушення, яка викладена в протоколі вказана не вірно, по-третє, йому не надали можливості скористатись правом на правову допомогу, по-четверте, протокол не містить даних, що йому були роз`яснені його права, по-п`яте, в протоколі зазначено, що до нього не було додано жодного доказу.

Таким чином, суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним в порушенні вимог за ч.5 ст.126 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Зміївського районного суду Харківської області від « 29 » 11 2023 року по справі №621/4044/23 та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги правопорушник зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, вина не доведена та рішення є помилковим.

Судом першої інстанції не доведено вини та невірно досліджено обставини справи, адже 17 10 2022 року було складено лише два протоколи за ч.1 ст.130 КУпАП та за ч.1 ст. 121 КУпАП, тобто відсутня повторність вчинення правопорушення.

Крім того, апелянт зазначає, що відеозапис, долучений до матеріалів справи є фрагментарним та неповним, а працівники поліції не надали можливості скористуватися правом на юридичну допомогу

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що суд першої інстанції повно не з`ясував обставини справи, тому вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 тайого захисник Межерицький А.А. підтримували вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просили про закриття провадження по справі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині кваліфікації дій правопорушника, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Судовим розглядом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №288324 16.10.2023 о 21 год. 30 хвилини по вул. Харківська, 34 в м. Зміїв Чугуївського району Харківської області повторно протягом року (постанова про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 126 КУпАП від 17.10.2022), керував транспортним засобом Део ланос д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами (постанова Зміївського районного суду Харківської області від 09.11.2022, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР.

На думку суду апеляційної інстанції, працівники поліції та суд першої інстанції не правильно кваліфікували дії правопорушника ОСОБА_1 , адже в диспозиції ч.5 ст. 126 КУпАП наявна кваліфікаційна ознака повторності вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою ст. 126 КУпАП. Відповідно до матеріалів справи вбачається, що правопорушник ОСОБА_1 постановою Зміївського районного суду Харківської області від 09 11 2022 року був позбавлений права на керування транспортними засобами саме за порушення вимог ч.1 ст. 130 КУпАП. 16 10 2023 року правопорушник ОСОБА_1 о 21 год. 30 хвилини по вул. Харківська, 34 в м. Зміїв Чугуївського району Харківської області повторно протягом року, керував транспортним засобом Део Ланос д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що дії правопорушника ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Вина правопорушника ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, підтверджується, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується:

-постановою Зміївського районного суду Харківської області від 09 11 2022 року;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

В судовому засіданні апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_1 та його захисник Межерицький А.А. визнали провину у вчиненні адміністративного правопорушення, адже просили передати матеріали справи на розгляд Молодіжної громадської організації «Наше Завтра» та не накладати непомірний штраф, бо у правопорушника є мати, яка є інвалідом ІІ групи, будинок постраждав від обстрілів та правопорушення за ч.4 ст. 126 вчинене під впливом сімейних обставин.

При аналізі відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається підтвердження факту керування правопорушником ОСОБА_1 транспортного засобу Део Ланос д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, доводи ОСОБА_1 , що йому не надали можливості скористатись правом на правову допомогу спростовується відеозаписом, де вбачається, що, ОСОБА_1 претензій не має до дій працівників поліції.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення правопорушника в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП і, враховуючи характер вчинених правопорушень, ступінь їх суспільної небезпеки - дані правопорушення являються грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожують їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 29 11 2023 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП, - змінити.

Кваліфікувати дії правопорушника ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Апеляційну скаргу правопорушника, - задовольнити частково.

Призначити ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП штраф у розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. В решті постанову суду залишити без змін.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило