Справа № 943/581/24 Головуючий у 1 інстанції: Кос І.Б.
Провадження № 33/811/880/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю представника особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Скоробагатого Миколи Вікторовича на постанову судді Буського районного суду Львівської області від 21 травня 2024 року,

встановив :

Постановою судді Буського районного суду Львівської області від 21 травня 2024 року,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, який проживає по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

ОСОБА_2 , визнано винним у тому, що він 03 березня 2024 року о 16 год. 15 хв. на вулиці Львівська, 8 у місті Буську Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння (результат позитивний 1,50% проміле), чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України , вчинивши адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді адвокат Скоробагатий М.В. в інтересах ОСОБА_2 ,подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо пропущеного строку зазначає, що такий був пропущений з поважних причин, а відтак має бути поновлений. Зазначає, що копію постанови повного тексту отримав 30 травня 2024 року про що міститься розписка в матеріалах справи, також відповідно до інформації з ЄДРСР постанова була надана для загального доступу: 24 травня 2024 року, а отже враховуючи цю дату апеляційна скарга подана на 10 день після її опублікування.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суд першої інстанції однобічно, упереджено, формально здійснив розгляд справи, порушив презумпцію невинуватості та виніс необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню.

Зазначає, що суд повністю проігнорував безпричинність зупинки транспортного засобу. Апелянт покликається на те, що працівники поліції діяли з перевищенням службових повноважень, оскільки вони здійснювали свою діяльність в порушення поділу зон обслуговування екіпажів поліції, тобто не на своїй території.

Працівники поліції всупереч вимог Інструкції не роз`яснював ОСОБА_2 порядок проходження огляду на стан сп`яніння, а лише пропонував продути у алкотестер. В подальшому, без отримання згоди з таким результатом, склали протокол та надали для підпису роздруківку з алкотестера, а для фіксації згоди ОСОБА_2 з результатом огляду вочевидь фабрикували акт огляду та підпис останнього у ньому.

Вказує, що працівниками поліції не було запропоновано правопорушнику після проходження алкотестеру, в разі коли останній не погоджується з таким результатом, пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

Причин пропуску апелянтом строку на подачу апеляційної скарги є поважними, а тому цей строк необхідно поновити.

Розгляд адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою представника адвоката Скоробагатого М.В. було призначено судом до розгляду 19.08.2024 року, однак правопорушник, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі у справі не з`явилися, однак його представник у судовому засіданні не заперечував щодо продовження розгляду справи без участі його довірителя. Тому апеляційний суд вважає за можливе розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення адвоката Скоробагатого М.В. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №652849 від 03.03.2024, яким підтверджено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (результат позитивний 1,50% проміле);

- роздруківкою газоаналізатора «Drager 6810», алкотест №2877 від 03.03.2024, за результатами якого у ОСОБА_2 виявлено стан алкогольного сп`яніння 1,50% проміле, із чим водій погодився, про що свідчить його підпис на указаній роздруківці алкотесту;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким за результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 у нього виявлена - проба позитивна 1,50% проміле, із таким результатом ОСОБА_2 згоден;

- відеозаписами, які містяться на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення диску, з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників поліції, який кореспондується з фактичними обставинами справи.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Апеляційний суд погоджується із висновками першої інстанції, а доводи апеляційної скарги були предметом розгляду в суді першої інстанції, відтак дана скарга не підлягає до задоволення. Так, вина ОСОБА_2 у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення доводиться долученими до протоколу матеріалами відеофіксації правопорушення (диск CD-R), із якого слідує, що ОСОБА_2 зупинено поліцейським за керування транспортним засобом, який не був пристебнутим ременем безпеки. Після чого поліцейським виявлено у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер», на що останній погодився та пройшов такий тест, за результатами якого у нього виявлено стан алкогольного сп`яніння (1,50% проміле), проти чого ОСОБА_2 жодного разу не заперечував, фактично погодившись із таким результатом. На запитання поліцейського: «бачите 1,50%, що вживали сьогодні, чесно питаю», ОСОБА_2 відповів: «бачу», «вчора трохи», «горілку пив», після чого намагався домовитися і жодних заперечень із вищевказаним результатом алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 не висловлював, а на зауваження поліцейського про те, що «показало, бачите», «тест не здуриш», водій відповів: «бачу», «я розумію», «що так не можемо». Також після ознайомлення із результатом алкотесту ОСОБА_2 схвально кивав головою та не заперечував проти такого результату. Згодом поліцейський роз`яснив ОСОБА_2 права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також його відсторонив від керування транспортним засобом та повідомив про заборону керування ним. Також ОСОБА_2 повідомлено про складення відносно нього адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП та направлення в Буський районний суд для прийняття рішення, а також виписано водію тимчасовий талон на право керування транспортним засобом.

Доводи представника- адвоката Скоробагатого М.В., що працівниками поліції не було запропоновано правопорушнику після проходження алкотестеру, в разі коли останній не погоджується з таким результатом, пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я спростовуються наявними в матеріалах справи документами. Зокрема, роздруківкою газоаналізатора «Drager 6810», алкотест №2877 від 03.03.2024, за результатами якого у ОСОБА_2 виявлено стан алкогольного сп`яніння 1,50% проміле, із чим водій погодився, про що свідчить його підпис на указаній роздруківці алкотесту.

Також із досліджених відеозаписівз нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників поліції вбачається, що ОСОБА_2 був ознайомлений із порядком проходження огляду на стан сп`яніння, останній жодним чином не висловлював своєї незгоди із таким результатом, а на запитання поліцейського: «бачите 1,50%, що вживали сьогодні, чесно питаю», ОСОБА_2 відповів: «вчора трохи, горілку пив», після чого намагався домовитися і жодних заперечень із вищевказаним результатом алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 не висловлював.

Твердження апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_2 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Поновити представнику ОСОБА_2 - адвокату Скоробагатому Миколі Вікторовичу строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Скоробагатого Миколи Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову судді Буського районного суду Львівської області від 21 травня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА