Справа № 462/354/24 Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б
Провадження № 33/811/859/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.

з участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Юхименко Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.5 ст. 126 КУпАП за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Валігура В.В. на постанову судді Залізничний районний суд м. Львова від 21 лютого 2024 року,

встановив:

постановою судді Залізничний районний суд м. Львова від 21 лютого 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 10.01.2024 о 16:00 год у м. Львові на пл. Двірцева, 1, керував транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом. Дане порушення вчинене повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На дану постанову представник ОСОБА_1 адвокат Валігура В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційне оскарження постанови Залізничний районний суд м. Львова від 21 лютого 2024 року; оскаржувану постанову змінити в частині заходу стягнення за яким призначити стягнення штрафу у виді 40800 грн. без позбавлення права транспортними засобами строком на 5 років. Розстрочити загальну суму штрафу п`ятьма платежами у рівних частинах у розмірі по 8 160 грн. Судові витрати у розмірі 605,60 грн. стягнути за рахунок бюджетних асигнувань.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП був проведений без участі ОСОБА_2 . При неодноразовій спробі відправити ОСОБА_2 вказану постанову вона була повернута до Залізничного районного суду у м. Львові у зв`язку з відсутністю адресата.За таких обставин, з оскаржуваною постановою ним було ознайомлено лише 23.05.2024, тому виникла необхідність у поновленні строків на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційних вимог, покликається на те, що судом прийнято рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 фактично без його участі, а тому не взято до уваги його тяжких сімейних обставин пов`язаних непоправною втратою його сина та дружини. Крім цього, не враховано необхідність у праві керування транспортними засобом у зв`язку з його програмою реабілітації пов`язаною з інвалідністю.

Зазначає, що ОСОБА_1 20.01.2024 успішно склав теоретичний іспит у ТСЦ МВС № 4646 з метою отримання водійського посвідчення. На даний час проходить підготовку до складення практичної частини іспиту.

Звертає увагу, що відповідно до трудової книжки, серії НОМЕР_2 від 28.11.1988, ОСОБА_1 в період з 25.11.1999 до 19.07.2017 був працевлаштований водієм автотранспортних засобів у ПАТ Львівське автотранспортне підприємство - 14630, що підтверджує водіння транспортними засобами до позбавлення його водійського посвідчення, є його єдиним джерелом прибутку. Позбавлення його водіння строком на 5 років призведе до позбавлення будь яких засобів для існування.

У зв`язку з вищевикладеним, повідомляє, що ОСОБА_1 наразі немає можливості сплатити штраф в сумі 40800 грн. одним платежем у зв`язку з відсутністю працевлаштування, тому виникає необхідність у реструктуризації платежу у рівних частинах по 8160 грн.

Зазначає, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, відтак він звільняється від сплати судового збору розмірі 605,60 грн.

Заслухавши виступ адвоката Юхименко Г.А. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі наявні в матеріалах справи докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 634078 від 10.01.2024, рапортом від 10.01.2024, довідкою від 15.01.2024, постановою серії ЕНА №1217759 та іншими матеріалами справи.

Отже, винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду першої інстанції доказами.

Щодо доводів апеляційної скарги про розстрочку загальної суми штрафу п`ятьма платежами у рівних частинах у розмірі по 8 160 грн. апеляційний суд зазначає наступне.

В силу статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, суд, яким винесено постанову, звертається до виконання постанова про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, шляхом надсилання для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження майна, а відділ державної виконавчої служби уповноважений приступити до примусового стягнення подвійного розміру накладеного штрафу.

В той же час згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом, згідно з положеннями статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відстрочення перенесення виконання на більш пізній час у зв`язку з існуванням обставин, за наявності яких вчасне виконання завдає шкоди правам або інтересам боржника чи інших осіб.

В той же час, аналіз норм, які регулюють порядок відстрочення сплати штрафу, дають підстави вважати, що положення ст.33 Закону України « Про виконавче провадження» стосуються прав сторін, які є учасниками виконавчого провадження. З врахуванням того, що на даний час відсутні відомості про відкриття виконавчого провадження, звернення до суду з відповідним клопотанням про відстрочку сплати штрафу є передчасним.

Відповідно, сама по собі наявність скрутного матеріального становища ОСОБА_1 не може бути підставою для відстрочення виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому у суду апеляційної інстанції відсутні передбачені законом підстави для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Валігури В.В.

Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, враховуючи викладене, а також особу правопорушника ОСОБА_1 , який неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, зокрема за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, відтак апеляційний суд вважає адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, та в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив :

Поновити представника ОСОБА_1 адвокату Валігурі В.В., строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 21 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Валігура В.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 21 лютого 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА