Справа № 752/7074/24
Провадження №: 3/752/3544/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код невідомий, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 22.03.2024 року о 01 год. 35 хв. в м. Києві по вул. Івана Федорова, буд. 16, керував транспортним засобом «Acura» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав. Вказав, що ввечері 21.03.2024 року припаркував машину на вул. Федорова та відпочивав з друзями, а потім пішов додому за місцем свого проживання. Вказав, що надалі перебував за місцем свого проживання, після чого отримав сповіщення "збір по тривозі" від свого військового командування зібрався та вийшов на вулицю для очікування оперативного авто для прибуття в розташування підрозділу. Коли очікував оперативне авто до нього прибув його товариш ОСОБА_2 і вони разом почали очікувати оперативний автомобіль. Десь о 02 год. ночі повз них проїхали працівники поліції, потім підійшли до них та почали запитувати місце проживання, підстави перебування на вулиці під час дії комендантської години. Вказав, що сказав поліцейським, що очікують авто, а іншу інформацію він не зобов"язаний повідомляти працівникам поліції, а тільки ВСП. Вказав, що це обурило працівників поліції та один із них запитав про авто, яке стояло на узбіччі. Зазначив, що перед цим з свого автомобіля взяв сумку з документами, після чого один з працівників поліції сказав йому, що зараз приїдуть його колеги та розберуться. Через деякий час до них приїхав інший патруль та відразу почав розмову з того, що хтось керував транспортним засобом. Після чого працівник поліції почав звинувачувати його в керуванні транспортним засобом в стані сп"яніння та повідомив, що він повинен проходити тестування на стан сп"яніння, однак йому не було зрозуміло з яких підстав, оскільки транспортним засобом він не керував. Зазначив, що на нього без будь-яких підстав склали протокол. Також просив долучити до матеріалів письмові пояснення свідка ОСОБА_2 .

Захисник ОСОБА_1 - Полянська С.В. в судовому засіданні просила закрити провадження у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Свою позицію обгрунтувала тим, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, йому не було вручено протокол під розписку, під час складання протоколу останньому не роз"яснено права та обов"язки, не запропоновано надати письмове пояснення, працівник поліції погрожував, оманливим шляхом заволодів персональними даними ОСОБА_1 та працівники поліції не надали можливості зазначити свою незгоду з результатами огляду, який так і не проводився. Також захисник вказала, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 законного проведення огляду, в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем, працівники поліції не зупиняли його, не встановили будь-яких ознак алкогольного сп"яніння у ОСОБА_1 , рапорт складено 21.03.2024 року, а не 22.03.2024 року, направлення складено з порушеннями, під час складення адміністративних матеріалів не залучено двох свідків, а тому, на думку захисника, вказане свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. Також заявила клопотання про виклик свідків працівників патрульної поліції.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У зв"язку з повнотою матеріалів про адміністративне правопорушення та їх узгодженістю з даними, що зафіксовані на відеозаписі, судом було відмовлено в допиті в суді свідків - працівників патрульної поліції.

Так, за результатами дослідження матеріалів справи, в тому числі перегляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився, тому вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина підтверджується зібраними у справі доказами.

Твердження захисника про те, що в справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що працівники поліції не зупиняли його, не пропонували останньому законного проведення огляду, він не відмовлявся від проходженя огляду, у ОСОБА_1 жодних ознак алкогольного сп"яніння виявлено не було, під час складання протоколу останньому не роз"яснили права та обов"язки, а працівник поліції погрожував і оманливим шляхом заволодів персональними даними ОСОБА_1 повністю спростовується переглянутим відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не оспорював факт керування ним транспортним засобом, а навпаки, розуміючи протиправність своїх дій намагався домовитись з поліцейськими в позапроцесуальний спосіб про те, щоб останні не складали протокол відносно нього та просив останніх вимкнути камеру, оскільки є військовослужбовцем і у нього можуть бути через це проблеми. Крім того, з відео вбачається, що працівники поліції поводять себе адекватно та спокійно, повідомляють ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки алкогольного сп"яніння, роз"яснюють ОСОБА_1 права та обов"язки та процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп"янніння на місці та у лікаря-нарколога, неодноразово пропонують останньому пройти огляд як на місці, так і в медичному закладі охорони здоров"я, роз"яснюють ОСОБА_1 про наслідки відмови від проходження огляду, проте ОСОБА_1 також спокійно відмовляється від проходження огляду та не заперечує факт керування транспортним засобом.

Крім того, суд зазначає, що пояснення ОСОБА_1 та письмові пояснення свідка ОСОБА_3 є алогічними, оскільки місце проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та місце, де було складено протокол про адміністративне правопорушення (м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 16) знаходяться на великій відстані, а саме більше 2 км. На підставі викладеного суд вважає, що пояснення ОСОБА_1 не є спроможними, оскільки є об"єктивні сумніви в тому, що останній (з його слів) припаркував авто на вул. Федорова, після чого пройшов більше 2 км додому на вул. Солом"янську, а після дзвінка командування, знову повернувся на вул. Федорова для очікування оперативного авто.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було вручено протокол під розписку, працівники поліції не запропонували надати письмове пояснення та можливості зазначити свою незгоду з результатами огляду, який так і не проводився, суд відхиляє, оскільки вказане також спростовується відеозаписом. Крім того, з протоколу серії ААД №721351 вбачається, що ОСОБА_1 від підпису відмовився.

Вказівка захисника про те, що під час складення адміністративних матеріалів не залучено двох свідків суд відхиляє, оскільки відповідно до положень ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, що в даному випадку повністю дотримано.

Твердження захисника про те, що рапорт складено 21.03.2024 року, а не 22.03.2024 року, суд до уваги не приймає, оскільки в рапорті зафіксовані події в ніч з 21.03.2024 року по 22.03.2024. Те, що в рапорті зазначені події в ніч з 21.03.2024 року та 22.03.2024, не дає підстави ствердужвати, що рапорт складено з порушеннями.

Вказівка захисника про те, що інші документи долучені до матеріалів справи також не відповідають дійсності, суд вважає безпідставною та такою, що не впливає на встановлені факти. Відмова водія в повній мірі зафіксована на відео з камер працівників поліції.

Крім того, слід вказати, що ОСОБА_1 після відмови від проведення огляду мав змогу самостійно звернутися до медичного закладу та здати необхідне біологічне середовище з метою спростування стану алкогольного сп"яніння, проте ОСОБА_1 вказаним правом не скористався.

Враховуючи, що за відмову від проходження огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605,60 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко