Провадження №: 3/752/6029/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП
відносно ОСОБА_1 дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання АДРЕСА_1 місце реєстрації АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер не встановлено
за участіОСОБА_1 , захисника Рибака Є.В., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката Богуцького І.О.,

ВСТАНОВИВ:

28.06.2024 о 16:15 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у м. Києві по вул. Академіка Заболотного, 15-Д, не дотримався безпечного інтервалу, не вжив достатніх заходів для уникнення дорожньо-транспортної пригоди, та здійснив зіткнення з транспортним засобом Renault, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який у цей час змінював смугу руху, спричинивши (але не виключно через власні дії) дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. б п. 2.3, 13.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

У п. б п. 2.3 Правил дорожнього руху унормовано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пункт 13.1 Правил дорожнього руху наголошує, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Подія та склад адміністративного правопорушення, причинно-наслідковий зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху та настанням дорожньо-транспортної пригоди доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де містяться:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 968574 від 28.06.2024 (надалі по тексту протокол), складений відносноОСОБА_1 за порушення ст. 124 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 968575 від 28.06.2024, складеного відносноводія ОСОБА_2 за порушення ст. 124 КУпАП з відсилкою до п. б п. 2.3, п. 10.3 Правил дорожнього руху;

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.06.2024, на якій відображені місця розташування транспортних засобів, місце зіткнення, відповідні виміри;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 28.06.2024;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 28.06.2024.

21.08.2024 від ОСОБА_1 до суду надійшли письмові пояснення від 08.08.2024 з вміщеними у них фотознімками, за змістом яких він категорично не погоджується з тим, що дорожньо-транспортна пригода 28.06.2024 відбулася з його вини, посилається на відеозаписи, отримані його адвокатом, проводить розкадрування відеозаписів, аналіз письмових пояснень учасників, що були складені 28.06.2024, аналіз схеми з місця дорожньо-транспортної пригоди та робить висновок про те, що зіткнення сталося з вини водія ОСОБА_2 , який виконав маневр перестроювання, не переконавшись у безпечності, тоді як він не зміг безпечно загальмувати.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої письмові пояснення від 28.06.2024 та від 08.08.2024, зауважив, що він рухався у четвертій смузі зі швидкістю потоку і несподівано перед ним майже перпендикулярно вискочило Рено, у зв`язку з чим він різко загальмував, проте удару не зміг уникнути.

Захисник ОСОБА_1 надав відеозаписи, отримані ним на його адвокатські запити, усні пояснення, які узгоджуються з письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 , виснучи які зазначив, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини іншого учасника, який не дотримався Правил дорожнього руху в частині безпечності, уважності та ін.

ОСОБА_2 підтримав свої письмові пояснення від 28.06.2024, пояснив, що рухався зі сторони Феофані у напрямку торгівельно-розважального комплексу Республіка, перелаштовувався у четверту смугу руху завчасно до заїзду на Одеський шляхопровід, адже за півтора кілометра мав повертати ліворуч, переконався у безпечності маневру та після перелаштування з третьої смуги у четверту десь за 30 секунд відчув удар, від якого його авто нібито трошки змістилося ліворуч, зігнулися ліві дверцята.

Представник ОСОБА_3 надав суду фото з місця події, усні заперечення щодо винуватості свого підзахисного, вказав, що виходячи з усіх вихідних даних місцем зіткнення є четверта смуга руху, тоді як авто Toyota рухалося у п`ятій смузі, адже або хотіло розвертатися, або ж об`їхати решту автомобілів, які рухалися доволі повільно. Просив провадження закрити в порядку п. 1 ст. 247 КУпАП.

Проаналізувавши пояснення і позицію двох сторін, дослідивши подані докази, суд (суддя) зазначає, що схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями обох водіїв, відео та фото файлами підтверджується, що 28.06.2024 приблизно о 16:15 у м. Києві по вул. Академіка Заболотного відбулося зіткнення двох транспортних засобів, що описано у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому автомобіль Renault виїхав на вул. Академіка Заболотного з прилеглої вулиці та з першої смуги поступового і достатньо повільно перелаштовувався у четверту смугу руху в районі місця для розвороту.

Як вбачається з матеріалів справи, місце зіткнення на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди позначено працівниками поліції зі слів водіїв, жодних зауважень ця схема не містить.

Локалізація ушкоджень обох транспортних засобів, їх розташування після зіткнення, характер отриманих ушкоджень дають обґрунтовані підстави вважати, що водієм ОСОБА_1 не дотримано вимоги п. б п. 2.3 та п. 13.1 Правил дорожнього руху і це порушення знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

При цьому, слід зауважити, що вбачається наявним причинно-наслідковий зв`язок між настанням дорожньо-транспортної пригоди також і від дій водія ОСОБА_2 , зокрема в частині обрання швидкості руху в межах дозволеної в дорожній обстановці, яка мала місце, виконання безпечного перестроювання, яке б створить перешкод іншим учасникам руху. Обґрунтованим у дорожній обстановці, яка склалася, є висновок суду (судді) щодо того, що водій ОСОБА_2 в дійсності перелаштовувався з першої смуги у четверту для виконання розвороту, а не лише для того, щоб через декілька кілометрів повернути ліворуч до торгівельно-розважального комплексу Республіка. Відповідно до п. 11.2 Правил дорожнього руху на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Проте, в силу приписів ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушення в межах протоколупро адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Суд (суддя), розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно однієї особи, не вправі виходити за межі судового розгляду та установлювати винуватість інших осіб у вчинення певного правопорушення, а тому питання винуватості водія ОСОБА_2 , поряд з водієм ОСОБА_1 у межах справи про адміністративне правопорушення № 752/14495/24 не розглядається і не вирішується.

Адміністративним правопорушенням (проступком), у розумінні чинного законодавства, є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Статтею 124 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таке порушення тягне за собою адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Отже, суд (суддя) вважає наявними подію та склад адміністративного правопорушення та, відповідно, вбачає достатніми підстави для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Щодо решти можливо непроаналізованих заперечень суд (суддя) посилається на практику Європейського суду з правлюдини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема щодо того, що в рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, достатніх фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку можливо б було встановити відсутність адміністративного правопорушення, у зв`язку з яким складено протокол від 28.06.2024 щодо водія ОСОБА_1 не представлено.

Враховуючи вищевказане, з огляду на визнання винуватості вказаної особи, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції відповідної статті та з урахуванням приписів ст. 33-35 КУпАП, а також покладається судовий збір у порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України Про судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 124, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.В. Бушеленко