Справа 362/7717/23
Провадження 3/362/111/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2024 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП

встановив:

12.11.2023 о 12:25 год. на а/д М-05 «Київ - Одеса» 47 км. + 849 м., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення правил п. п. 1.5. 2.3б, 12.1 ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме бетонну бордюру та після чого з`їхав за межі проїзної частини на узбіччя, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Крім того 12.11.2023 о 12:25 год. на а/д М-05 «Київ - Одеса» 47 км. + 849 м., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явним ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці. Порушення мови) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager» на місці, а також в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судовому засіданні надав суду пояснення, що того дня перебував у магазині, де вживав пиво. Цей магазин знаходиться неподалік його дому. До нього підійшов незнайомий чоловік у військовій формі і попрохав з`їздити до міста ОСОБА_2 , щоб зняти готівку. Він погодився, так як регулярно допомагав військовим, але за умови, що він (військовий на ім`я ОСОБА_3 ) сяде за кермо, оскільки він, ОСОБА_1 , вживав алкогольні напої. Вони пішли додому за автомобілем, ОСОБА_3 , з яким щойно познайомився, сів за кермо його автомобіля і вони поїхали. На шляху, у селі Митниця, автомобіль занесло і вони «злетіли» в кювет. ОСОБА_3 вискочив з автомобіля та залишив місце пригоди, втікаючи у невідомому йому напрямку, а він залишився поряд з автомобілем. Тоді їхав патрульний автомобіль поліції, поліцейські побачили його, розвернулися та під`їхали до нього. ОСОБА_3 тоді вже не було. Автомобіль стояв нерухомо та був з вимкнутим двигуном, так як вирвало газовий балон та паливні магістралі. Він, ОСОБА_1 , пояснював, що не є водієм, а водій ОСОБА_3 після скоєння ДТП втік, однак вони на всі його пояснення не реагували та ствердили, що саме він є водієм та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі у присутності двох свідків. Він відмовився, так як не заперечував факт свого перебування у стані алкогольного сп`яніння. Запевнив суд, що не керував транспортним засобом, йому нічого не відомо про ОСОБА_3 , не знає де його знайти, щоб він підтвердив його твердження. Просив закрити справи за відсутністю події і складу правопорушення.

За клопотанням ОСОБА_1 до суду викликалися свідки зазначені в протоколі, а також свідок, який викликав поліцію на місце події, а також працівники поліції, які оформляли ці протоколи.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали суду пояснення, що були зупинені працівниками поліції та залучені як свідки, коли у їх присутності на пропозицію працівників поліцейського ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку: на місці зупинки та/або у медичному закладі. Цей факт вони підтвердили у своїх письмових поясненнях та підписами у протоколі про адміністративне правопорушення. Зауважили суду, що не чули, щоб ОСОБА_1 заперечував факт керування автомобілем за тих обставин.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні надав суду пояснення, що того дня він рухався по а/д М-05 «Київ - Одеса» у напрямку м. Києва, попереду нього рухались дві вантажівки, видимість була поганою через погодні умови. На узбіччі у кюветі він побачив автомобіль з явним ознаками ДТП. Зупинився, щоб поцікавитись чи потрібна допомога. У цьому автомобілі був увімкнений двигун, а за його кермом сидів ОСОБА_1 (вказав на нього у судовому засіданні) та палив сигарету. Він поцікавився чи потрібна допомога, на що отримав негативну відповідь. Більше нічого не говорив. Наголосив, що ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а тому від`їхавши з місця події, він, свідок, зателефонував на лінію «102», щоб повідомити про ДТП та перебування водія з явними ознаками сп`яніння. Через деякий час до нього зателефонували працівники поліції та попросили повернутись на місце події, щоб надати пояснення і впізнати водія, якого бачив до виклику поліцейських на місці події. Він повернувся, там уже був екіпаж поліції, надав правоохоронцям пояснення, підтвердивши їм, що саме ОСОБА_1 у той час сидів на водійському сидінні, інших осіб там не було.

Працівник поліції, який оформляв ці протоколи та додатки до них у судове засідання не з`явився, натомість скерував до суду письмові пояснення, де зазначив, що під час патрулювання їм надійшов виклик про ДТП без травмованих. По прибуттю на місце події виявили автомобіль Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , поза межами проїзної частини з ознаками ДТП (механічні пошкодження). Поряд з цим автомобілем перебував ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння. Інших осіб там не було. Після встановлення всіх обставин справи, а саме отримання пояснень свідка ОСОБА_6 , очевидця перебування ОСОБА_1 за кермом цього автомобіля після ДТП та відсутності там інших осіб, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, на що водій категорично відмовився. З огляду на вищезазначені обставини на водія ОСОБА_1 було складено протоколи за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Щодо протоколу серії ААД № 075776 від 12.11.2023 за ст. 124 КУпАП

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

П. 1.5 ПДР України передбачає, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3б для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, що бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Згідно з п 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

На думку суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується поясненнями свідків, які були допитані в ході судового розгляду та матеріалами справи, зокрема: фактичними відомостями викладеними в протоколі серії ААД № 075776 від 12.11.2023; даними схеми дорожньо-транспортної пригоди від 12.11.2023, на якій зображене схематичне розміщення транспортного засобу у момент прибуття працівників поліції та його траєкторія руху в моменту пригоди до повної зупинки; письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 12.11.2023, за якими 12.11.2023 близько 12:30 год. він рухався по а/ Київ Одеса, де у с. Митниця у кюветі він побачив автомобіль Шевроле. Зупинився та підійшов до автомобіля, який працював (не буз заглушеним), а за кермом якого видів чоловік з ознаками алкогольного сп`яніння, який на його пропозицію відмовився від будь-якої допомоги.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення учасників справи, які надавали свої пояснення в ході судового розгляду, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як він, як водій, керуючи транспортним засобом, порушив ПДР України та допустив наїзд на перешкоду, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Щодо протоколу серії ААД № 075775 від 12.11.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, відповідно до п. 2.6 Правил дорожнього руху України за рішенням поліцейського за наявності відповідних підстав водій зобов`язаний пройти позачерговий медичний огляд з метою визначення здатності безпечно керувати транспортним засобом.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. п. 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні було досліджено відеозапис події правопорушення, що відображений на електронному диску і долучений до матеріалів справи. Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Диск 1/3 на якому міститься:

-clip-0 на якому зафіксовано факт прибуття працівників поліції на місце події. Автомобіль Шевроле перебуває у кюветі, а поряд з ним знаходиться чоловік. На запитання працівників поліції, що сталось, той чоловік пояснює, що «занесло» (0:02:14 хв.). Працівники поліції просять надати документи, ОСОБА_1 добровільно надає свій паспорт. Надалі на місце прибуває чоловік, який представляється братом ОСОБА_1 , потім починає сперечатись та вказує, що автомобілем керувала інша особа, яка втекла. Надалі зафіксовано тривале спілкування між особою, яка назвала себе братом ОСОБА_1 та поліцейськими. Потім на місце події прибувають інші поліцейські, після чого водій ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (0:52:00 хв.). Стороння особа (брат) продовжує сперечається, наголошуючи, що водієм була інша особа, відомості про яку надати на може. Водію ОСОБА_1 у черговий раз пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (0:58:00 хв.), він відмовляється. Надалі зафіксовано як свідки надають свої письмові пояснення щодо обставин справи;

-сlip-1, де видно як працівник поліції підходить до чоловіка ( ОСОБА_1 ), який стоїть поряд з автомобілем, що перебуває у кюветі. На запитання що сталось ОСОБА_1 надає пояснення: «Занесло» (0:02:15 хв.) «щойно» (0:02:20 хв.). Ствердив, що лише сидів п`яним за кермом, а потім уточнив, що на пасажирському сидінні (0:02:49 хв.). Наголошував, що за кермом був інший водій, який десь «гунув», куди пішов не знає, автомобіль не його, а належить особі яка втекла (0:02:57 хв.). Надалі зафіксоване подальше встановлення всіх обставин справи.

Диску 2/3 на якому міститься:

-сlip-2, де зафіксовано як працівники поліції встановлюють особу водія, перевіряючи базу даних. На місце події прибуває стороння особа, яка називається братом ОСОБА_1 і починає сперечатися з поліцейськими, вимагаючи повернути документи ОСОБА_1 останній лише пояснює, що його «занесло» (0:09:54 хв.), інших зауважень не висловлює. Вказує, що водій який був за кермом вибіг та побіг в невідомому напрямку. Про водія відомо лише, що його звати ОСОБА_3 , інших відомостей не знає. На цьому відеозаписі уже не заперечує приналежність йому транспортного засобу, який перебував у кюветі. На місце події прибуває інший екіпаж працівників поліції. ОСОБА_1 пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 відмовляється як на місці зупинки, так і у медичному закладі, мотивуючи свою відмову відсутності потреби, так як він дійсно п`яний. Працівники поліції зупиняють двох свідків для повторної фіксації такої відмови. На місце події також прибуває свідок ОСОБА_6 , який підтверджує, що саме він викликав поліцейських на місце події і перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, який був у кюветі, двигун якого працював у момент його прибуття, а інші особи там були відсутні. Надалі у черговий раз на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовляється у присутності двох свідків. ОСОБА_1 повідомляють про складання щодо нього адміністративних протоколів за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

-сlip-3, сlip-4, де зафіксовано спілкування працівників поліції з сторонніми особами, які прибули на місце події у якості підтримки ОСОБА_1

-сlip-5, де зафіксовано оформлення акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , та його завантаження на евакуатор.

Диск 3/3 на якому міститься відео файл, де зафіксовано прибуття працівників поліції на місце події з подальшим спілкуванням з ОСОБА_1 для встановлення всіх обставин ДТП. Працівники поліції телефонують заявнику по лінії «102» (свідку ОСОБА_6 ), який надає усні пояснення щодо свого виклику та стверджує перебування водія за кермом у момент його зупинки (23:05:00 хв.)

Так, відображені на відеозаписах події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.11.2023, за яким такий огляд не проводився через відмову ОСОБА_1 ;

-даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за яким у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, порушення мови) ОСОБА_1 мав пройти огляд на стан сп`яніння, однак він не проведений через його відмову, що зафіксовано у присутності двох свідків та підтверджено їх підписами;

-даними письмових пояснень свідка ОСОБА_6 від 12.11.2023, за якими 12.11.2023 о 12:30 год. він рухався на своєму автомобілі по а/д М-05 «Київ -Одеса» у напрямку м. Києва та, не доїжджаючи до с. Митниця, помітив у кюветі автомобіль Шевроле. Він зупинився та підійшов до нього, де побачив за кермом чоловіка, який перебував у п`яному вигляді. Двигун в автомобілі працював. На його пропозицію надати допомогу водій цього автомобіля відмовився та у цей час шукав свій мобільний телефон;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 12.11.2023 за якими вони були запрошені у якості свідків при оформлення адміністративних матеріалів щодо водія ОСОБА_1 . У їх присутності вказаний водій категорично відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що підтверджують особистими підписами у протоколі.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою водія ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння було складено цей протокол. Під час пропозиції йому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису та залучив двох свідків.

Не зважаючи на процесуальну позицію ОСОБА_1 щодо невизнання вини за ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, на переконання суду, надані докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

Суд констатує, що факт керування ОСОБА_1 належним йому автомобілем у час та місці, зазначеними у протоколах, прямо випливає із матеріалів справи, зокрема письмових пояснень свідка ОСОБА_6 , які він підтвердив безпосередньо суду, про що зазначено вище. До того ж суд враховує, що одразу ж після прибуття поліцейських на місце події ОСОБА_1 не заперечував перебування у статусі водія, пояснював лише механізм скоєння ДТП.

Також ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити протоколі про адміністративне правопорушення пояснення з приводу того, що автомобілем тоді не керував, однак такі пояснення відсутні як у протоколі, так і на окремому аркуші, натомість підписувати протокол взагалі відмовився.

До того ж суд враховує, що на відеозаписах події ОСОБА_1 надає поліцейським суперечливі пояснення щодо того, кому належить автомобіль, стверджуючи спочатку, що цей транспортний засіб того чоловіка, який ним керував і втік, а у ході спілкування зазначає, що цей автомобіль нещодавно придбав без переоформлення.

Також суд вважає неспроможними пояснення ОСОБА_1 , що начебто автомобілем тоді керував чоловік на ім`я ОСОБА_3 , з яким тільки познайомився, інформацією щодо нього не володіє і цю версію сприймає як таку, що спрямована на його ухилення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, вищезазначене спростовує надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у час і місці зазначеному у протоколах.

Натомість пояснення свідків, які вони надавали у момент складання протоколів і безпосередньо суду є логічними, послідовними, доповнюють один одного, узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами, які долучені до матеріалів справ.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку не оспорювався останнім під час складання протоколів, цей факт він підтвердив і у судовому засіданні, зауваживши суду, що вживав алкогольні напої того дня до моменту ДТП.

Так, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах, а норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не його право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

При цьому, у разі відмови/ухилення водія від проходження огляду у встановленому законом порядку, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати відносно водія заходи примусу, спрямовані на проведення такого огляду на місці чи доставлення особи до закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, та ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він, як водій, керуючи транспортним засобом порушив ПДР України та здійснив наїзд на перешкоду, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а також відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка керує транспортним засобом.

Отже, клопотання ОСОБА_1 про закриття справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відхиляється.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття,а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником такі іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчинених правопорушень, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особу винного, ступінь його вини та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративних стягнень у межах санкцій вказаних статей.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283-285, 289, 298, 299, 301, 304, 307 КУпАП, суд

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи за № 362/7717/23 (провадження № 3/362/111/24), № 362/7718/23 (провадження № 3/362/112/24) щодо ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, присвоїти об`єднаній справі № 362/7717/23.

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко