Провадження №3/727/15/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м.Чернівці

суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Бойко М.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, безробітного,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 631064 ОСОБА_1 21.12.2023 року, о 21:35 год., в м. Чернівці, по вул. Героїв Майдану, 146 , керував транспортним засобом "Toyota Highlander", д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

26.01.2024 року адвокат Шевчук А.В. подав до суду письмове клопотання, в якому просив провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, обставини, які містяться в записах з персональних нагрудних відеореєстраторів №476055 та №476884 свідчать про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити такий огляд, а, навпаки, - погодився для цього проїхати до медичного закладу (21:51:06, 21:51:24 - час вказаний на відео). Жодної відмови ним озвучено не було, будь-яких дій, спрямованих на ухилення від огляду він не вчиняв.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю не визнав, пояснивши суду, що 21.12.2023 року він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога, а лише зауважив працівникам поліції, що приймає лікарських засіб «Пумпан», а тому проходити на місці огляд не бажає в зв`язку із упередженим ставленням до нього останніми внаслідок конфлікту, який напередодні у нього стався з цим же екіпажем поліцейських.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шевчук А.В. у судовому засіданні підтримав подане ним клопотання про закриття провадження у справі .

Отже, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Шевчука А.В., дослідивши письмові та відеоматеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП України, при зазначених в протоколі обставинах, а тому, вважає, що відносно нього справу щодо нього необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в ст.ст. 247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.1 розд.1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735(далі Інструкція),цим нормативним актом визначена процедура проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Відповідно до п.2 розд.1 цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 розд.1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Перелік таких ознак є вичерпним.

Отже, згідно закону, для притягнення водія до відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно встановити, що у водія наявні ознаки сп`яніння, передбачені ч.3,ч.4 розд.1 Інструкції як підстави для огляду, та встановити факт відмови від проходження огляду,зафіксований у визначеному законом порядку(відеозаписом або у присутності двох свідків).

Недотримання цієї процедури має наслідком її недійсність, як те передбачено ч.5 ст. 266 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, суду надані наступні докази: протокол серії ААД № 631064, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в ЧОНД від 21.12.2023 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що приймає лікарські препарати, постанову серії ЕНА №1138999 від 21.12.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.. 126 ч.1, та відеозаписи з бодікамер працівників поліції №476055; 476884.

Як вбачається з матеріалів відеофіксації, переглянутих судом в судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, мотивуючи це наявністю у нього захворювання та прийманням лікарського засобу «Пумпан», а тому просив проїхати у медичний заклад для проходження такого огляду,оскільки вважав,що інші методи дослідження могли дати хибні результати, про що неодноразово повідомляв працівників поліції. Отже, із зазначених відеозаписів не вбачається його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки на них зафіксовано лише як на таку пропозицію він задає працівнику поліції уточнюючі запитання. Встановити обставини щодо категоричної відмови водія від проходження огляду закладі охорони здоров`я з цих відеозаписів неможливо, а, навпаки, на них зафіксовано, що до завершення процедури документування відповідного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП в процесі спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 виявляє таке бажання .

Таким чином, матеріалами справи не доведено факт відмови ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

За таких обставин працівники поліції повинні були виконати вимоги ч.3 ст.266 КУпАП та доставити ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, для чого були всі підстави та видане направлення водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до ЧОНД м.Чернівці, проте цього зроблено не було.

Крім того, в акті огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 власноручно вказав, що не відмовляється від огляду . (а.с.2)

Також суд зауважує, що ліки «Пумпан», на приймання яких посилався водій, містять у складі спирт етиловий, однак лікування цим препаратом не перешкоджає керуванню транспортним засобом, про що прямо зазначено у інструкції його вживання.

Із наявного у справі призначення чергового лікаря КНП «Міська поліклініка №2» Чернівецької міської ради від 20.12.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 страждає на захворювання, для лікування яких йому призначено вказаний препарат «Пумпан».

Вимогами ст.266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

При цьому матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем марки "Toyota Highlander", д.н.з. НОМЕР_1 та передачі цього транспортного засобу для керування іншій особі, а тому після складення протоколу відносно нього за ст.130 КУпАП ОСОБА_1 міг без будь-яких перешкод продовжити реально керувати транспортним засобом.

Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху і, як наслідок, його законне зупинення за таке порушення, при цьому слід зазначити, що відсутність у нього страхового полісу , за що винесена постанова серії ЕНА №1138999 від 21.12.2023 року, виявлена вже після зупинки його ТЗ.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними й допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього та проводити огляд на стан сп`яніння, наявна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕНА №1138999 від 21.12.2023 року винесена за відсутність у водія ОСОБА_1 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто за порушення правил дорожнього руху, яке було виявлено вже після зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Таким чином, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Долучений до матеріалів справи відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля, де зафіксовано рух транспортного засобу "Toyota Highlander", д.н.з. НОМЕР_1 закінчується о «21:29 год.», а відеозапис з бодікамер працівників поліції, що розпочинається з розмови поліцейських та ОСОБА_1 , який знаходиться біля припаркованого автомобіля зафіксований з «21:36 год.»

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав, враховуючи, що працівниками поліції не дотримано вимоги процедури проходження огляду на стан сп`яніння водія, в зв`язку із чим він є недійсним, вважаю за необхідне провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки в його діях відсутній склад цього правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, ст. ст.283,284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апе-ляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.Є.Бойко