Єдиний унікальний номер 725/1053/24
Номер провадження 3/725/422/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Галичанський О.І., розглянув матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

(правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 632411 03.02.2024 року о 17 год. 00 хв. в м. Чернівці по вул. Вокзальна , 38 водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Хонда » р.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожню обстановку , не вибрала безпечної швидкості руху та допустила наїзд на електроопору, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції , як порушення п.п. 12.1 ПДР, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася. Про причини неявки не повідомила.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного:

Згідно з ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тобто, за вчинення адміністративного порушення, що спричинило пошкодження визначених у диспозиції ст. 124 КУпАП об`єктів

Цією конструкцією законодавець передбачив настання негативних наслідків у вигляді майнової шкоди, яка є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення та яку, виходячи зі змісту закону, винна особа має відшкодувати.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке правопорушення.

Разом з тим, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містить даних, які є обов`язковими ознаками об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - настання реальних наслідків для іншої особи .

Як вказано у протоколі, пошкодження були спричинені транспортному засобу, яким керувала ОСОБА_1 , тобто шкода завдана її майну , а спричинення майнової шкоди собі самим правопорушником не охоплюється складом цього правопорушення.

В протоколі також зазначено, що ОСОБА_1 скоїла наїзд на електроопору , однак не зазначено, про спричинення будь-яких пошкоджень цьому об"єкту.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 269 КУпАП потерпілим визнається особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Оскільки своїми діями, які є предметом судового дослідження, ОСОБА_1 спричинила матеріальну шкоду виключно власному майну та не спричинила шкоду охоронюваним законом інтересам, визначеним в ст. 9 КУпАП, доказів на завдання майнової шкоди іншій особі матеріали справи не містять.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інші.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам, основним правам гарантованим Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні по справі за заявою № 926/08 ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких доказів пошкодження іншого майна ОСОБА_1 , окрім власного транспортного засобу , вважаю, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 247 ч. 1 п. 1, 251, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУПАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський