Єдиний унікальний номер №943/1736/23
Провадження №3/943/31/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., за участі адвокатів Малиняка В.А., Сай Т.П., розглянувши в приміщенні суду матеріали, які надійшли від начальника Відділення поліції № 2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працює, проживає в АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП -

встановив :

З протоколу серії ААД № 338118 від 06.09.2023 року, вбачається, що 05.09.2023 року о 23.45 год. в смт Красне по вул. І.Франка, 24, Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки Форд Ескорт, н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка вимова). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі, відмовився від відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину свою у вчиненому заперечив, показав, що 05.09.2023 року закінчивши роботу, з другом їхали додому, заїхали на паркувальний майданчик поблизу супермаркету «Рукавичка» в смт Красне, вирішили випити пиво. Коли заїжджав на паркувальний майданчик, не бачив чи там є інші автомобілі. Сидячи за кермом, випив ковток пива, і майже одразу підійшли до машини працівники поліції, сказали що з машини чути запах алкоголю. Причину зупинки не вказали, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що відмовився, оскільки був тверезий, пиво випив вже тоді, коли припаркував автомобіль, після чого мав йти пішки додому, оскільки живе поблизу, залишивши машину на стоянці.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Малиняк В.А. подав письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, виходячи з наступного. Вважає, що в діях водія відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, коли водій усвідомлюючи свій обов`язок пройти огляд та наслідки своїх дій ухиляється його виконати шляхом відмови від проходження. ОСОБА_2 не усвідомлював свій обов`язок пройти огляд, наслідки відмови від такого працівники поліції йому не роз`яснили. Крім того працівники поліції не роз`яснили водію його права та обов`язки згідно Конституції України. Також протокол про адміністративне правопорушення було складено у відсутності водія, останньому не вручено копію такого.

Адвокат Сай Т.П. підтримала думку адвоката Малиняка В.А., просила закрити провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши ОСОБА_2 , адвокатів Малиняка В.А., Сай Т.П., покази свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1--279-4 цього Кодексу.

Згідно із ст.283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно із положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від23грудня 2005року №14«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

В судовому засіданні досліджені матеріали, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 338118 від 06.09.2023 року, складений уповноваженою посадовою особою у встановленому порядку, де викладена фабула адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, відмова водія від проходження оглядну на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі та відмова від дачі будь яких пояснень;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «Буська ЦРЛ»;

- запис на DVD-R диску з записом події, де чітко зафіксована відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння;

- рапорт поліцейського ВП №2 від 06.09.2023.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису події вбачається, що працівники поліції службовим автомобілем слідували за транспортним засобом марки Форд червоного кольору в смт Красне, і при здійснення маневру повороту водієм даного автомобіля до супермаркету «Рукавичка» по вул. І.Франка, включивши на службовому автомобілі проблискові маячки, повернули за даним автомобілем. При спілкуванні з водієм, як потім встановлено ОСОБА_2 , водій не був пристебнутий ременем пасивної безпеки (проти чого водій ні на відео, ні в судовому засіданні не заперечив), у поліцейського виникла підозра, що водій має ознаки алкогольного сп`яніння, водій та пасажир сиділи в автомобілі, пили пиво. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Драгер», водій відмовився. Потім поліцейський запропонував пройти такий огляд в медичному закладі, водій спочатку погодився, однак з автомобіля виходити не хотів, сказав, що живе близько, приїхали після роботи з другом, хочуть випити пиво, та в процесі розмови з поліцейським в подальшому відмовився їхати до лікарні для проходження огляду на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 , будучи допитаним в судовому засіданні, повідомив про те, що 05.09.2023 року трохи випив на роботі, тому зателефонував Органісту Василю попросив забрати його з роботи. Їхали з ОСОБА_4 , заїхали на вокзал в смт Красне, купили пиво потім поїхали до супермаркету «Рукавичка», там на парковці ОСОБА_5 залишає машину наніч, оскільки там територія освітлюється та є камери, живе неподалік. Коли зупинилися біля супермаркету, через якийсь час до них підійшов працівник поліції, ОСОБА_5 пред`явив документи на автомобіль, але оскільки поліцейські не роз`яснили причину зупинки, водій відмовився від пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в подальшому і в медичному закладі.

Як показав свідок ОСОБА_6 , 05.09.2023 року спільно з поліцейським ОСОБА_7 здійснювали патрулювання в смт. Красне Золочівського району Львівської області. На території вокзалу помітили двох чоловіків, які мали ознаки алкогольного сп`яніння (нестійка хода), ті сіли в автомобіль та здійснили рух, тому вирішили їхати за ними. Автомобіль рухався в напрямку м. Буська, коли водій здійснив поворот до супермаркету "Рукавичка", на службовому автомобілі включили проблискові маячки та повернути за даним автмобілем. Спочатку до автомобіля підійшов напарник, представився, було встановлено також і особу водія, таким виявився ОСОБА_2 , водій сидів за кермом пив пиво, разом з пасажиром. Під час спілкування з водієм, останньому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер або в найближчому медичному закладі, на що водій відмовився. За відмову пройти такий огляд на водія складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Подія фіксувалася на боді камеру поліцейського.

Так, згідно з ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

З наданих суду матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції дотримано вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Отже, пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_2 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Що стосується доводів захисника про закриття провадження у справі з підстав того, що у діях ОСОБА_2 відсутні події і склад адміністративного правопорушення, ураховуючи досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази, суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, були спростовані дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, не спростовують вини водія, та мають формальний характер, спрямовані на ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а відтак наявний у діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову пройти огляд на стан сп`яніння, виключає можливість закриття провадження у даній справі.

Доводи захисника щодо нероз`яснення поліцейським ОСОБА_2 прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить відсутність його підпису в протоколі, судом не можуть бути визнані обґрунтованими та такими, що свідчать про порушення прав особи.

Відповідно до п.12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС 06.11.2015 № 1376, протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 338118 від 06.09.2023 року міститься відмітка про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від підпису, надання пояснень та отримання копії протоколу.

Та обставина, що на відеозаписі зафіксовані не всі дії працівників поліції щодо оформлення протоколу сама по собі не може свідчити про фальсифікацію вказаного доказу та його недопустимість.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при розгляді матеріалів не було наведено, а обставини на які покликається захисник були в повній мірі спростовані доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Крім того, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Відтак, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Оцінюючи вищевказані документи та матеріали справи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності не має.

ОСОБА_2 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що з метою виправлення правопорушника та запобіганню вчинення ним нових правопорушень слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке в даному випадку є безальтернативним, та стяннути з останнього в користь держави судовий збір.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КпАП України, суддя -

постановив :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено 07.02.2024 року.

Суддя Б. М. Журибіда