ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Присенко О.Г. на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір на користь держави у сумі 536,80 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 січня 2024 року водій ОСОБА_1 05 листопада 2023 року о 20.12 год. м.Дніпрі по вул.Робочій біля буд. 77 керував транспортним засобом RenaultMegane, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (боді камера № 470331). Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що суд до початку розгляду справи не розглянув клопотання про об`єднання матеріалів. Вважає, що оскаржувана постанова суду є немотивованою. Вказує, що протокол не відповідає вимогам КУпАП. Зазначає, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я, не було роз`яснено порядок проходження огляду та наслідки відмови від проходження огляду. Вказує, що в матеріалах справи відсутні та ОСОБА_1 надано не було направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння. Звертає увагу, що працівниками поліції не було складено відповідний акт про відмову водія від проходження огляду.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Присенко О.Г. у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, від захисника надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку з чим апеляційний перегляд здійснено за відсутності вказаних осіб.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; відеозаписом з боді камери поліцейського, з якого слідує, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки такого сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, а також не було роз`яснено порядок проходження огляду та наслідки відмови від проходження огляду, спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи відсутнє та ОСОБА_1 надано не було направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, не є підставою для визнання порушеною процедури проведення огляду та у зв`язку з цим скасування оскаржуваної постанови, оскільки вимоги КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, не передбачають обов`язкового складання та вручення такого направлення у випадку відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилання захисника на те, що працівниками поліції не було складено відповідний акт про відмову водія від проходження огляду, мають місце, проте не є істотним порушенням вимог закону, оскільки положеннями КУпАП не передбачено такої вимоги, а визначено, що факт відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння має бути зафіксовано за допомогою технічного засобу відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. При цьому, в матеріалах справи наявний відеозапис, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки такого сп`яніння.

Всупереч доводам захисника в апеляційній скарзі протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає вимогам КУпАП та містить усі необхідні відомості, у тому числі: дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення тощо.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння відповідали вимогам, передбаченим ст.ст. 254 - 256 КУпАП, та приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух» та «Про Національну поліцію».

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про об`єднання цієї справи зі справою № 204/15253/23, є необгрунтованими з огляду на наступне.

Так, ст. 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (частина перша). Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень (частина друга).

Суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про об`єднання цієї справи зі справою № 204/15253/23, оскільки норми КУпАП передбачають об`єднання матеріалів, якщо справи перебувають в провадженні одного судді. При цьому, не об`єднання в одне провадження двох протоколів про адміністративне правопорушення (за різні події, які інкримінуються особі) ніяким чином не впливають на повноту і об`єктивність розгляду протоколу.

У постанові ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року у справі №166/409/16-а зроблено правовий висновок про те, що позивачем вчинено два порушення митних правил, які кваліфікуються за частиною третьою статті 481 Митного кодексу України, щодо різних транспортних засобів та в різний період часу, тому в даному випадку положення частини другої статті 36 КУпАП не підлягають застосуванню.

Крім цього, спільний розгляд справ, які стосуються хоча і однієї особи, однак за різні події, які їй інкримінуються, з огляду на те, що справи мають різні об`єми та потребують дослідження різних обставин, може привести до затягування розгляду справи і як наслідок уникнення особою відповідальності.

З цих же підстав апеляційний суд залишає без задоволення клопотання захисника про обєднання даних справ в апеляційній інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Присенко О.Г. залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот