Справа № 3/714/448/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2024 р. м. Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Єфтемій С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з відділення поліції № 4 (м. Герца) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешканки

АДРЕСА_1 ,

не працюючої

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу про адміністративні правопорушення України ,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 липня 2024 року, ОСОБА_1 , як особа котра протягом року була піддана адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, 08 липня 2024 року, о 17 год. 00 хв., за місцем проживання чоловіка ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , вчинила сварку із останнім під час якої виражалася нецензурною бранню та погрожувала фізичною розправою. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

ОСОБА_1 будучі належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. Присутність ОСОБА_3 при розгляді справи згідно ч.3 ст. 268 КпАП України не є обов`язковою, а тому судовий розгляд проведено у відсутності останньої.

Захисницею Роскрут В.В. в інтересах ОСОБА_1 надіслано суду клопотання про закриття провадження щодо останньої за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КпАП України. Обставини того, що між ОСОБА_1 та чоловіком ОСОБА_2 у той день за обставин наведених у протоколі про адміністративному правопорушенні мав місце конфлікту не оспорюється, однак означений конфлікт не був пов`язаний із домашнім насильством. Причиною даного конфлікту слугували неприязні відносини які склалися між подружжям про що свідчить відкрите провадження за цивільною справою про розірвання шлюбу між ними. Окрім того, з долучених до протоколу про адміністративне правопорушення письмових доказів, зокрема пояснень потерпілого ОСОБА_2 не вбачається що йому була або могла бути спричинення яке-небудь шкода та яка саме. З огляду на відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_2 , провадження по справі слід закрити.

Потерпілий ОСОБА_2 суду показав, що конфлікт який відбувся між ним та дружиною ОСОБА_1 09 липня 2024 року виник з приводу того, що дружина яка наразі проживає у с. Хлівище Чернівецького району, без дозволу його як батька намагалася забрати їх спільних дітей, які проживали останнім часом з ним за місцем проживання у с. Петрашівка Чернівецького району. Через те, що він відмовився віддати дітей, ОСОБА_2 почала нецензурно лаятися , а згодом подзвонила до органів поліції.

Допитавши потерпілого та дослідивши письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України настає у разі вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст. 173-2 КпАП України передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Отже, суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини, а об`єктивна полягає у вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілому.

Таким чином, домашнє насильство, у розумінні ст. 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення.

Відтак, для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування таких ознак як : умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. У разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Як випливає із протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 , остання виражалася нецензурною бранню на адресу чоловіка ОСОБА_2 , погрожувала фізичною розправою.

У даному випадку дійсним є факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_2 та дружиною ОСОБА_1 за обставин наведених у протоколі про адміністративному правопорушенні відсутня.

З огляду на установлені судом фактичні обставини справи, ураховуючи пояснення самого потерпілого, суд вважає що в ситуації якій склалася мав місце конфлікт, однак, не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Тому, важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Слід зазначити, що конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

При наведених вище обставинах, оцінюючи вищенаведені докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що у ОСОБА_1 , позаяк був відсутній умисел на заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілому.

Окрім викладеного, суд звертає увагу на те, що на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно-наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали.

Інакше кажучи, саме по собі вживання нецензурної лайки на адресу осіб, із числа передбачених ст. 3 Закону № 2229-VIII, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме : завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Втім, про можливість настання наслідків для потерпілого через дії ОСОБА_1 у протоколі про адміністративному правопорушенні взагалі не йдеться, тобто його зміст не розкрито, а тим більше не доведено за стандартом поза розумним сумнівом.

Означене вказує на те, що з фабули протоколу не простежується факт того, що конфліктна ситуації викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди, та якої саме.

Одночасно, суд зауважує, що він позбавлений можливості самостійно визначати та конкретизувати дані протоколу, з урахуванням того, що у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Тож, суд не вправі у цьому випадку визначати обставини, які свідчать про наявність всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення у цій ситуації, адже підлягають доказуванню у порядку і у спосіб, що передбачені КУпАП, з урахуванням положень ст. 251 цього Кодексу щодо доказів, і мають кореспондуватися із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», тобто, суд позбавлений можливості встановити їх із самих лише слів учасників провадження про адміністративне правопорушення, без належних доказів і розкриття змісту.

Окрім цього, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до вимог ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі вищенаведеного, ураховуючи що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 цього Кодексу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя :