Справа №: 307/3832/24
Провадження № 3/307/1760/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 та ч.1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 13 серпня 2024 року, ОСОБА_1 13 серпня 2024 року, приблизно о 17 год. 40 хв., порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 4 листопада 1991 року, а саме, на східній околиці населенного пункту Грушово, на напрямку 279 прикордонного знаку, в межах прикордонної смуги на відстані, приблизно 400 метрів до лінії державного кордону, був зупинений прикордонним нарядом «Група Реагування» під час керуванням автомобіля марки «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , литовської реєстрації, за спробу незаконного перетину Державного кордону з України до Румунії поза пунктом пропуску через державний кордон України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 13 серпня 2024 року, приблизно о 17 год. 40 хв., на східній околиці населенного пункту Грушово, на напрямку 279 прикордонного знаку, в межах прикордонної смуги на відстані, приблизно 400 метрів до лінії державного кордону, був зупинений прикордонним нарядом «Група Реагування» під час керуванням автомобіля марки «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , литовської реєстрації, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, а саме: на неодноразово повторювану законну вимогу представника державної прикордонної служби, сержанта ОСОБА_2 , пред`явити документи, що посвідчують особу відкрито відмовився та продовжив рух до лінії державного кордону, тобто порушив вимоги ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» та п. 10 Положення «Про прикордонний режим», затвердженого постановою КМУ від 27 липня 1998 року № 1147, чим вчинив злісну непокору законним вимогам військовослужбовця Державної прикордонної служи України під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з державною охороною кордону, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вказані протоколи про адміністративні правопорушення надійшли до суду 06 вересня 2024 року та справу призначено до розгляду на 10 вересня 2024 року; протокол підписаний ОСОБА_1 , до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено заяву, про розгляд справи за його відсутності, а також долучено заяву на отримання електронних повісток та зазначений контактний номер телефону.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про розгляд справи за допомогою СМС - повідомлення на номер зазначений у його заяві, у судове засідання 10 вересня 2024 року не з`явився, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи і тому, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справу розглянуто під час його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, слід дійти висновку про закриття справи про притягнення ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАп у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП керуючись таким.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 13 серпня 2024 року видно, що ОСОБА_1 13 серпня 2024 року, приблизно о 17 год. 40 хв., порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 4 листопада 1991 року, а саме, на східній околиці населенного пункту Грушово, на напрямку 279 прикордонного знаку, в межах прикордонної смуги на відстані, приблизно 400 метрів до лінії державного кордону, був зупинений прикордонним нарядом «Група Реагування» під час керуванням автомобіля марки «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , литовської реєстрації, за спробу незаконного перетину Державного кордону з України до Румунії поза пунктом пропуску через державний кордон України. (а. с. 1).

Із протоколів про адміністративне затримання від 13 серпня 2024 року відомо, що ОСОБА_1 був затриманий о 17 год. 40 хв. 13 серпня 2024 року на строк до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення (а. с. 2).

Оскільки, склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням та відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому, та оскільки, об`єктом правопорушення за ст. 204-1 КУпАП є особливі суспільні відносини у сфері охорони державного кордону, а об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад), то з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність об`єкта та об`єктивної сторони даного правопорушення, а отже і складу правопорушення в цілому.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено у чому саме полягала спроба ОСОБА_1 незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон України, які саме дії ним були вчинені у здійснені такої спроби, та, у свою чергу, суд оцінює критично пояснення ОСОБА_3 та рапорт ОСОБА_2 , які долучені до протоколу, оскільки до вказаного протоколу не долучено жодних доказів про спробу незаконного перетину кордону, зважаючи на те, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками прикордонної служби на відстані 400 метрів від державного кордону та відсутності будь-яких активних дій з боку ОСОБА_1 щодо спроби такого перетину.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ураховуючи наведене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад такого адміністративного правопорушення як спроба незаконного перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 185-10 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивними ознаками складу зазначеного адміністративного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу, військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні або члена громадського формування: а охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено уст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Із протоколу про адміністративне правопорушення, складеного інспектором прикордонної служби 3 категорії групи паспортного контролю 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль - 1» (тип А) ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 13 серпня 2024 року, приблизно о 17 год. 40 хв., на східній околиці населенного пункту Грушово, на напрямку 279 прикордонного знаку, в межах прикордонної смуги на відстані, приблизно 400 метрів до лінії державного кордону, був зупинений прикордонним нарядом «Група Реагування» під час керуванням автомобіля марки «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , литовської реєстрації, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, а саме: на неодноразово повторювану законну вимогу представника державної прикордонної служби, сержанта ОСОБА_2 , пред`явити документи, що посвідчують особу відкрито відмовився та продовжив рух до лінії державного кордону.

Із рапорту інспектора прикордонної служби 3 категорії групи паспортного контролю 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 - 1» (тип А) ОСОБА_2 та пояснень начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б), ОСОБА_3 , відомо, що 13 серпня 2024 року, о 17 год. 40 хв., на напрямку 279 прикордонного знаку, в межах прикордонної смуги на відстані, приблизно 400 метрів до лінії державного кордону був виявлений ОСОБА_1 , який відмовився надати для перевірки документи, що посвідчують особу та скерував транспортний засіб у сторону державного кордону, чим здійснив злісну непокору законній вимозі представника прикордонної служби під час виконання ним службових обов`язків (а. с. 4,5).

Із пояснень ОСОБА_1 видно, що під час зупинки транспортного засобу, яким він керував не надав представнику ДПС України військово облікові дані та поїхав без дозволу (а. с. 3).

Винуватість ОСОБА_1 у злісній непокорі законним вимогам працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, доведена протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами, які є у справі.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, є підстави накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановила:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Р.Сас