Справа № 346/1957/24
Провадження № 3/346/1289/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду П`ятковський В.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,

- за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2024 року відносно ОСОБА_2 складено адміністративний протокол про те, що вона ухилилася від виконання обов`язків передбачених ст. 164 СК України відносно виховання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 15 березня 2024 року о 12 год 15 хв, у приміщенні класу Коломийського ліцею № 1, під час гри у м`яч копнув ногою у руку однокласника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого той отримав перелом 3 та 4 пальців правої руки.

В судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності не з`явилася, її захисник адвокат Атаманюк подав заперечення на протокол. Так адвокат зазначив, що тілесні ушкодження спричинені потерпілому ОСОБА_5 мали випадковий характер, оскільки як вбачається із матеріалів справи завдані під час гри в м`яч. Таким чином випадкове завдання тілесних ушкоджень малолітнім сином ОСОБА_2 іншій дитині під час гри не може ставити під сумнів належне виховання останньою дитини та виконання її батьківських обов`язків.

Вважає, що матеріалами справи не доведено наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП і просить закрити провадження по праві.

Оцінюючи зібрані докази, матеріали справи, пояснення правопорушника суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно долученого до матеріалів справи рапорту встановлено, що 18 березня 2024 року на лінію «102» надійшло повідомлення від секретаря Коломийського ліцею № 1 про те, що 15 березня 2024 року на території ліцею учень 6А класу, зламав руку іншому учню ОСОБА_6 , внаслідок чого йому накладено гіпс.

Згідно протоколу заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18 березня 2024 року ОСОБА_7 та її письмових пояснень 15 березня 2024 року в приміщенні Коломийського ліцею № 1 під час гри в м`яч однокласник її малолітнього сина ОСОБА_8 , вдарив його ногою в руку, та спричинив перелом третього та четвертого пальців правої руки.

З пояснень малолітнього ОСОБА_4 вбачається, що під час перерви в приміщенні класу його однокласники грали м`ячем у волейбол. В якийсь момент м`яч впав на підлогу біля парти ОСОБА_3 , він підійшов щоб забрати м`яча, однак в цей момент ОСОБА_9 , як він думає навмисно вдарив його ногою в праву руку. Потім через біль у руці він звернувся до медпункту. ОСОБА_9 вибачався перед ним за вчинене однак не щиро.

В своїх письмових поясненнях малолітній ОСОБА_3 вказав, що дійсно 15 березня 2024 року на перерві після четвертого уроку його однокласники грали в класі у волейбол. В якийсь момент він побачив, що м`яч летить в його сторону і вирішив відбити його ногою, в цей самий час ОСОБА_10 також намагався відбити м`яч рукою, і він ненавмисно вдарив його ногою по руці. Після цього ОСОБА_11 схопив його лівою рукою та сказав що йому боляче і почав копати його ногами. На п`ятому уроці він зустрівся із ОСОБА_11 у медпункті, куди той прийшов зі скаргами на біль у правій руці, тоді він вибачився перед однокласником, та пояснив, що вдарив його ненавмисно.

ОСОБА_12 в своїх письмових поясненнях зазначила, що син випадково з власної необережності вдарив однокласника, до цього між дітьми конфліктів не було.

Із Акту форми Н-Н № 02 про нещасний випадок, що стався із здобувачем освіти ОСОБА_6 від 19 березня 2024 року, що був складений комісією Коломийського ліцею № 1 імені В. Стефаника та затверджений директором ліцею видно, що 15 березня 2024 року в 12 год. 15 хв. в приміщенняі класу : "Діти на перерві гралися з м`ячем, ОСОБА_6 відбирав м`яч, який в цей час намагався копнути ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , який вже заніс ного для цдару, не стримався, і удар прийшовся по пальцях ОСОБА_4 , внаслідок чого йому ненавмисно нанесено тілесні ушкодження. Причина нещасного випадку порушення учнями правил безпечної поведінки".

Інших об"єктивних даних як то пояснення інших учнів очевидців події, які б вказали, що дії ОСОБА_3 були умисними органами поліції не зібрано.

Таким чином в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази ухилення ОСОБА_13 від виконання обов`язків щодо виховання малолітнього сина. Відсутнє посилання на те, у яких саме діях чи бездіяльності ОСОБА_2 вбачається її ухилення від виконання батьківських обов`язків., відносно неповнолітнього сина, тобто відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП. Більше того в ході дослідження обставин конфлікту неодноразово встановлено, що тілесні ушкодження спричинені ОСОБА_5 випадково, ненавмисно, під час гри в м`яч, без будь-якого умислу з боку ОСОБА_3 , та надалі останній вибачався перед потерпілим за спричинені ушкодження.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Проаналізувавши письмові матеріали справи, вважаю, що вина правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена належними та допустимими доказами.

Виходячи з положень ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року та «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є неприпустимим, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.

Враховуючи вище викладені обставини, суд приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП, а відтак і відсутність в діях ОСОБА_14 складу адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наведеного та керуючись ст.cт. 221, 247 ч.1 п.1, 266, 284, 294 КпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 184 ч. 1 КпАП України, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд на протязі десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя: П`ятковський В. І.