Справа № 199/5721/24
ПОСТАНОВА

іменем України

29.07.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,працюючої продавцем у ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 ,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 02.07.2024 за ч. 1 ст. 156 КУпАП, зазначено, що ОСОБА_1 0.07.2024 близько 10:10 години за адресою: АДРЕСА_2 в магазині ФОП « ОСОБА_2 » здійснювала реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного збору.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, не визнала та пояснила, що станом на 02.07.2024 вона взагалі не здійснювала продаж алкогольних напоїв.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у вину ставиться здійснення торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного збору.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено:

1)протокол про адміністративне правопорушення;

2)лист;

3)відомості зі служби 102 без фабули виявленого правопорушення;

4)протокол огляду від 02.07.2024, з якого слідує, що в магазині за адресою: місто Дніпро, вул. Передова, 799-К ФОП «Проценко» виявлено спиртні напої без марок акцизного збору об`ємом 12 літрів;

5)пояснення ОСОБА_1 ;

6)копія ліцензії на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом);

7)копії фотознімків;

8)копія паспорта ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги зміст протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про те, що ОСОБА_1 здійснювала продаж алкогольними напоями без марок акцизного збору, не зрозуміло, з чого виходили працівники поліції, обґрунтовуючи факт продажу алкогольних напоїв, якщо наявними у справі доказами не зафіксовано факту торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку, зважаючи і на те, що у справі відсутні як свідки правопорушення, так і інші докази придбання будь-ким вказаного товару у ОСОБА_1 .

Диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку.

У цій справі факту роздрібної торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку не зафіксовано, а за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 156 КУпАП не передбачена.

Також слід зазначити, що ч. 1 ст. 156 КУпАП є бланкетною нормою, а тому при описі суті правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, які норми діючого законодавства України порушено особою, яка притягається до відповідальності.

Натомість, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в графі: «суть учиненого адміністративного правопорушення» не містить посилання на те, яку норму діючого законодавства України порушено ОСОБА_1 .

У зв`язку з викладеним слід враховувати приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважити на практику ЄСПЛ у справі «Карелін проти росії» (рішення від 20.09.2016), де ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка визначає межі розгляду справи судом, оскільки є викладом обставин вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, а не судом; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, буде порушувати вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки її вину не доведено належними та допустимими доказами, «поза розумним сумнівом», приймаючи до уваги і те, що протокол про адміністративне правопорушення фактично обґрунтовано на припущеннях та без посилання на норми діючого законодавства, які, начебто, було порушено ОСОБА_1 , а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко