ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 Справа №607/25237/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

жителя АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №630840 від 16.12.2023 року, цього ж дня о 18 годині 50 хвилин в м. Тернополі по вул. Купчинського, 14Г, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ Мазда СХ7 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота. порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6820 та проведення огляду у КНП ТОМЦСНЗ Тернопільської обласної ради відмовився, таким чином, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направив клопотання про закриття провадження та розгляд матеріалів за його відсутності.

Дослідивши наявні докази судом встановлено наступні обставини .

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративна правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

За правилами частини 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. (частина 5 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №14552/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р N 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, УПП в Тернопільській області ДПП надало наступні письмові докази:

- протокол серії ААД №630840 від 16.12.2023 року, за змістом якого цього ж дня о 18 годині 50 хвилин в м. Тернополі по вул. Купчинського, 14Г, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ Мазда СХ7 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота. порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6820 та проведення огляду у КНП ТОМЦСНЗ Тернопільської обласної ради відмовився

- роздруківку тесту газоаналізатора Alcotest Drager 6820 до протоколу ААБ №005364 від 13.08.2023 року;

- копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки;

- копію направлення на огляд водія ТЗ в КНП ТОМЦСНЗ Тернопільської обласної ради від 16.12.2023 року;

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №217880;

- DVD+R диск;

- рапорт поліцейського від 16.12.2023 року

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП України передбачає відповідальність за вчинення правопорушення, за яке передбачена санкція у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, вважаю за необхідне розглядати цю справу про адміністративне правопорушення з суворим дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

Статею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом

порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Перш за все суд відзначає, що згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підтвердження доводів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи долучено диск із відеофіксацією, однак зазначенні відеоматеріали не можуть вважатися доказом вини ОСОБА_1 оскільки, на вказаному відео не зафіксовано факту керування ним транспортним засобом марки «Мазда СХ-7» номерний знак НОМЕР_2 , що свідчить про неналежність вказаного відеозапису як доказу.

Відеозапис нагрудної камери поліцейського відображає лише факт перебування ОСОБА_1 у стані сну на передньому водійському сидінні вказаного автомобіля, який перебував у нерухомому стані із непрацюючим двигуном, а також відображає процес спілкування ОСОБА_1 із поліцейськими та процедуру складення відносно мене протоколу .

Тобто, відеофіксація не підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Магсіа СХ-7» номерний знак НОМЕР_2 в момент зупинки автомобіля чи його руху.

Законодавством передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, для особи, яка керує транспортним засобом, а не яка знаходилася на сидінні водія, не керувала ним протягом часу в минулому та передала керування третій особі.

Верховний Суд у постанові №404/4467/16-а від 20.02.2019 р. зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія з метою приведення транспортного засобу в рух. зрушення з місця і. як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Проте, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Магсіа СХ-7» номерний знак НОМЕР_2 . а також сам факт зупинки саме ОСОБА_1 вказаного транспортного засобу.

Непрямим підтвердженням викладених ОСОБА_1 обставин є зміст приєднаного УПП в Тернопільській області ДПП, до протоколу, електронного рапорта від 16.12.2023 року, в якому зазначно, що прибувши за адресою на місце виклику в м. Тернополі по вул. Купчинського, 14Г, було виявлено ТЗ «Мазда СХ-7» номерний знак НОМЕР_2 , водій якого можливо заснув за кермом.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 33, 40-1, 247, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП - провадженням закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя В. М. Братасюк