КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/854/2024 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його представника - адвоката Котовича Ігоря Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 25 грудня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 25 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та згідно ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 листопада 2023 року о 23:10 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Subaru Impreza», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Київ по пр. Червоної Калини, 17, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Крім того, ОСОБА_1 22 листопада 2023 року о 23:20 год. керував автомобілем марки «Subaru Impreza», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Київ по пр. Червоної Калини, 17, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови. Від проходження огляду із застосуванням приладу «Драгер» та (або) в лікаря-нарколога відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджується матеріалами справи та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортного засобу, та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ним порушено вимоги п. 2.5 ПДР, що виразилось у відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не погодившись з вказаною постановою, 03 січня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити та накласти на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обставини, які викладені у протоколі ААД № 373312 про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП він не заперечує, під час розгляду справи в суді першої інстанції свою вину у скоєнні ДТП визнав.

Щодо правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, то суд першої інстанції не врахував та не навів мотиви незастосування його доводів стосовно порушень працівниками поліції під час оформлення протоколу.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння стала результатом ведення його в оману працівником поліції, які не роз`яснили йому наслідків такої відмови та вказали, що він має право відмовитись від такого огляду, хоча законодавством такого не передбачено.

Вказує, що з відеозапису з камери поліцейського вбачається, що вимогу пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння працівники поліції не обґрунтували жодним чином та не навели підстав на основі яких вони вважали, що він перебуває у стані сп`яніння. Також зазначає, що поліцейськими не було проведено огляд і не встановлено ті ознаки, які зазначені в протоколі. Для підтвердження стану тверезості після закінчення комендантської години ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, про що свідчить результати лабораторних досліджень КНП «Соціотерапія». Згідно з результатами дослідження у стані будь-якого сп`яніння він не перебував і відповідно не міг мати ознаки сп`яніння.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Котович І.О. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 05 лютого 2024 року ОСОБА_1 підтвердив обставини, викладені в його апеляційній скарзі, та пояснив, що 22 листопада 2023 року о 23 год. 20 хв. в м. Києві по провулку Червоної Калини 17, керував транспортним засобом і через неуважність здійснив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 . Коли на місце події прибув екіпаж патрульної поліції, поліцейський під час спілкування безпідставно висловив йому підозру, що він начебто перебуває в стані алкогольного сп`яніння, посилаючись на наявність у нього ознак такого стану, однак які саме ознаки сп`яніння не вказував. При цьому, незважаючи на його заперечення, що він повністю тверезий і не вживав алкогольних або наркотичних речовин, поліцейський висунув вимогу пройти огляд із застосуванням приладу «Драгер» та (або) в медичному закладі та роз`яснив йому, що він має законне право відмовитись від проходження огляду, що він і зробив, оскільки близилась комендантська година та йому на наступний день необхідно було йти на роботу. Тобто, фактично поліцейські змусили його відмовитись від проходження огляду та ввели його в оману, що він має право відмовитись від проходження огляду та пройти такий огляд самостійно.

Після його відмови від проходження огляду працівники поліції склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повідомивши при цьому, що рішення за наслідками розгляду цього протоколу буде приймати суд.

Також ОСОБА_1 зазначив, що поліцейський не вчиняв жодних дій з метою виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння і не повідомляв йому, які саме ознаки сп`яніння були ним виявлені.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 і його захисника - Котовича І.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у тому числі відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд зауважує, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,не оспорює, тому в цій частині постанова суду не переглядається.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОН України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Згідно із п. п. 4, 5, 7, 10 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення..

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, при розгляді даної справи суддя всупереч вищевказаних вимог закону, не вжив достатніх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не надавши належну та об`єктивну оцінку запереченням ОСОБА_1 , внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушені ним п. 2.5 ПДР України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 373313 водій ОСОБА_1 22 листопада 2023 року 23:20 год. керував автомобілем марки «Субару Імпреза», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по пр. Червоної Калини, 17, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій.

Так, з відеозапису вбачається, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та повідомив, що законом передбачено, що у нього є право відмовитися, на що останній повідомив, якщо законом передбачено, що він може відмовитись, то він відмовляється. Працівник поліції запитав чи буде він їхати до лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відмовився. Працівник поліції пояснив, що відносно нього буде складено адміністративний матеріал.

Однак, замість того, щоб вимагати проходження огляду або роз`яснити наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачені ст. 130 КУпАП, а саме, що така відмова є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, натомість було роз`яснено право відмовитись від проходження такого огляду.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що відповідно до положень п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, законодавством не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.

Даючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що дії працівника патрульної поліції, які виразились, зокрема, у тому, що він роз`яснював ОСОБА_1 його право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто здійснював роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, прав, які законодавством не передбачені, а по суті вчинені з метою спонукання ОСОБА_1 до висловлення відмови від проходження огляду.

Таким чином, сама пропозиція поліцейського відмовитись від проходження огляду поряд з вимогою про проходження огляду на стан сп`яніння у відповідності до п. 2.5. ПДР України свідчить про провокацію з боку працівників поліції, оскільки особою сприйнято такий варіант дій як законну альтернативу та не усвідомлено протиправність відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

З огляду на встановлені обставини є очевидним, що без зазначених дій працівника патрульної поліції, правопорушення не було б вчинено, тобто мала місце провокація та схиляння ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду.

Таким чином, працівниками поліції не дотримані вимоги закону щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, отже доводи, які викладені в апеляційній скарзі в цій частині, є обґрунтованими та не спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до сталої практики Європейського суду із прав людини, висловленої у чисельних рішення Суду («Енгель та інші про ти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень. Європейський суд із прав людини виключає можливість притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції.

З огляду на викладене, висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 обґрунтуванні на припущеннях, витлумачені судом не на користь особи, а на користь органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зазначені вище обставини суд першої інстанції належним чином не дослідив і розцінив виключно як позицію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене та оцінюючи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення в частині ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 і ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 накладено суддею місцевого суду з урахуванням положень ст. 36 КУпАП без зазначення розміру стягнення за кожне адміністративне правопорушення окремо, як того вимагають приписи ч. 1 ст. 36 КУпАП, та враховуючи, що апеляційним судом прийнято рішення про закриття провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 25 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати в частині визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження в цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 25 грудня 2023 року в частині визнання ОСОБА_1 винуватим за ст. 124 КУпАП змінити та накласти на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб