Провадження № 3/202/459/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 лютого 2024 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Шофаренко Ю.Ф. розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як зазначено у протоколі тимчасово не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі зазначено, що 25 .07.2023 року об 11 год.20 хв., ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у м.Дніпро, була зупинена на вул. Байкальській з ознаками наркотичного сп`яніння, пройшла огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, медичний висновок огляду позитивний, тобто перебувала у стані наркотичного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , яка була сповіщена належним чином, не з`явилась, тому справу розглянуто у її відсутність.

Вирішуючи питання щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, суд керується таким.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Положеннями ч. 2ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.9 а Правил дорожнього руху України водію заборонено керувати транспортним засобом у стані сп`яніння.

До суду, в якості доказів на підтвердження вказаних фактів працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення, рапорт патрульного поліцеського та висновок медичного закладу щодо результатів огляду виявлення наркотичного сп`яніння.

Відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського відсутній, у рапорті, який долучений до справи, зазначено, що запис, з технічних причин був знищений. Тобто суду не надано доказу керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом, разом з тим диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суд зазначає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такими чином, з огляду на те, що суду не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, суд дійшов висновку, що порушення з боку ОСОБА_1 пункту 2.9 а Правил дорожнього руху не відбулось, до справи не додано будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , тобто не зафіксовано вчинення правопорушення належними доказами.

Викладені обставини виключають наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130 ч. 1, п. 1 ст. 247,283-285 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Юрій ШОФАРЕНКО