Справа №461/790/24
Провадження №3/461/436/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, громадянина України, фізичної особи підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 02.04.2019 органом № 4627, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,

встановив:

згідно протоколу про порушення митних правил, 18.11.2023 близько 02 год. 05 хв. гр. України ОСОБА_1 на автомобілі марки «Iveco», реєстраційний номер НОМЕР_3 , прямував з Республіки Польща в Україну, у якості водія, через пункт пропуску «Смільниця-Кросценко» митного поста "Смільниця" Львівської митниці, смугою руху «Червоний коридор». яким переміщував товари гуманітарної допомоги: «одяг 1825 кг» та «косметика для обличчя серум 535 кг». Як підставу для переміщення вказаного товару гр. ОСОБА_1 до митного контролю подав наступні документи:

- митна декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 18.11.2023;

- митна декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 18.11.2023;

- міжнародна товарно-транспортна накладна (СMR) від 16.11.2023 б/н (вантажовідправник компанія «CENTRUM WOLNOCLOWE Wshod-Zachod Sp. z o.o.» (96-320 Mszczonow, ul. Fabryczna 6-10);

- міжнародна товарно-транспортна накладна (СMR) від 17.11.2023 б/н (вантажовідправник компанія «M-POL S.C.» (22-100 Chelm, ul. Chemiczna 15A);

- митна декларація Республіки Польщі T1 MRN 23PL301010NS6ACTN5;

- митна декларація Республіки Польщі T1 MRN 23PL445010NS6A8PL3;

- рахунок-фактура (Інвойс) від 15.11.2013 № MSP-2023/166 на товар: одяг - вагою 1825 кг., вартістю 15 512 євро, що станом на 18.11.2023, згідно з курсом Національним банком України, становить 609 705,37 гривень;

- рахунок-фактура від 12.10.2023 № 35/10/2023 на товар: косметика для обличчя серум - вагою 535 кг., вартістю 86 135 доларів США, що станом на 18.11.2023, згідно з курсом Національним банком України, становить 3 122 359,30 гривень;

- лист-прохання Благодійної організації «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади» без номера та дати.

Під час здійснення митного контролю встановлено, що фактичними відправниками товару - одяг, є компанія «MSP GROUP LTD» (20-22, Wenlock Road London, N1 7GU United Kingdom); товару -косметика для обличчя серум компанія «JET DP Sp. z o.o.» (ul. Szczesna, nr 26 02-454 Warszawa, Polska). Фактичним одержувачем товару одяг - є Благодійна організація «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади», а товару косметика для обличчя серум - компанія «SC UKRPOSHTA» (22 Kreshchatyk 01001 Kyiv, Ukraina). З метою перевірки законності переміщення вказаних товарів через митний кордон України, Львівською митницею 20.11.2023 скеровано лист №7.4/20-01/14/30205 до Благодійної організації «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади» та 24.11.2023 лист № 7.4/20-01/14/30724 до компанії «M-POL S.C.» 22-100 Chelm, ul. Chemiczna 15A. 25.11.2023 на лист Львівської митниці засобами електронного зв`язку отримано відповідь від директора Благодійної організації «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади» ОСОБА_2 , з додатками копій листів-прохань Сєвєродонецької МВА Луганської області, у якій підтвердила очікування гуманітарної допомоги від польських компаній у вигляді засобів гігієни та вживаного одягу. Інших підтверджуючих документів не надала. 27.11.2023 на лист Львівської митниці засобами електронного зв`язку від компанії «M-POL S.C.» отримано відповідь та копії документів, які є ідентичними до документів, які подані гр. ОСОБА_1 при митному контролі. Крім цього, надіслано замовлення на видачу товару, який не походить з Євросоюзу (Zlecenie wydania towaru nieunijnego) №2329/2023 від 24.10.2023.

Відповідно до отриманих документів, територією Євросоюзу здійснювалось транзитне переміщення товару: «косметика для обличчя серум» вагою 535 кг та вартістю 86 135 доларів США, країна походження Китай. Відправником товару є компанія «M-POL S.C.», продавець компанія «JET DP Sp. z o.o.», одержувачем компанія «SC UKRPOSHTA» (22 Kreshchatyk 01001 Kyiv, Ukraina). При цьому, будь-яка інформація, що вказаний товар переміщується з Євросоюзу як гуманітарна допомога і одержувачем його є Благодійна організація «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади», а відправником є громада Польщі, у наданих документах відсутня. Тобто, у ході перевірки встановлено, що вказаний товар переміщується на митну територію України як зовнішньоекономічний вантаж. Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» передбачено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар (у даному випадку громадянином України ОСОБА_1 ), за формою визначеною вказаною постановою Кабінету Міністрів України, без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У наданому письмовому поясненні гр. ОСОБА_1 повідомив, що до нього звернулася Благодійна організація «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади» з метою перевезення вантажу з Республіки Польщі. Завантаження та митне оформлення вантажу здійснено у м. Хелмі, де і було проведено його митне оформлення. При проходженні митного контролю на території України ним було надано декларацію про ввезення гуманітарної допомоги та товаросупровідні документи.

Враховуючи викладене, за протоколом, встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 як підставу для ввезення на митну територію України товарів, подав до митного контролю митну декларацію про перелік товарів, які визнаються гуманітарною допомогою, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товарів, а також, характеру вантажу (під виглядом товарів, які переміщувалися у митному режимі імпорт, заявив їх як вантажі гуманітарної допомоги).

Таким чином, згідно протоколу, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника і одержувача товарів, а також характеру вантажу.

Дії ОСОБА_1 митним органом кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Червонюк С.Л. у судовому засіданні, заперечив факт вчинення порушення митних правил та просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї позиції захисник надав письмові пояснення, які підтримав під час судового розгляду, у яких, серед іншого, зазначив наступне.

На лист Львівської митниці від 24.11.2023 до компанії «M-POL S.C.» (митний склад у м. Хелм, РП, вантажовідправник) митний орган ще 27.11.2023 отримав відповідь і копії документів з яких випливає, що «косметика для обличчя-серум» вагою 535 кг знаходилася на території Євросоюзу у режимі транзиту, продавець - компанія «JET DP Sp. z o.o.», одержувач - АТ «Укрпошта». Відтак, будь-яка інформація про те, що вказаний товар переміщується з Євросоюзу, як гуманітарна допомога і одержувачем його є Благодійна організація «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади», а відправником є «Громада Польщі», не могла бути наявною у наданих компанією «M-POL S.C.» документах, оскільки митний склад виконує лише функції зберігання і не може володіти подібними відомостями. Зрештою, даної інформації взагалі не може бути у будь-яких документах Євросоюзу, оскільки про намір відвантажити гуманітарний вантаж в Україну відомо лише його власнику.

Отже, даний товар зберігався на митному складі у РП в режимі транзиту, допоки польська компанія «JET DP Sp. z o.o.» (представник Громади Польщі) не надала розпорядження складу завантажити його до автомобіля ОСОБА_1 для відправки в Україну, у якості гуманітарного вантажу.

При перетині польського кордону рахунок-фактура №35/10/2023 від 12.10.2023 була лише підставою для виїзду транзитного товару китайського виробництва за межі Євросоюзу, що пов`язано з фінансовими зобов`язаннями його імпортера, і вона не має жодного відношення до подальшого переміщення цього товару адресату в Україну, як безоплатного гуманітарного вантажу.

Таким чином, у поданій 18.11.2023 ОСОБА_1 до митного контролю митній декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, зазначено правдиві відомості про вантаж (косметика для обличчя-серум вагою 535 кг), відправника (Громада Польщі) та одержувача (Благодійна організація «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади»).

Крім того, ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника і одержувача товарів, а також характеру вантажу.

Також, сторона захисту посилається на рішення Конституційного Суду України від 05.07.2023 у справі №3-46/2022(95/22, 170/22, 233/22), яким визнано неконституційним абзац другий статті 483 МК України, як на додаткову підставу для закриття провадження у справі та звільнення ОСОБА_1 від відповідальності.

Також, в процесі судового розгляду стороною захисту надано додаткові письмові пояснення, у яких захисник звертає увагу суду на наступне.

На думку сторони захисту, у судовому засіданні 13.02.2024 представник митного органу, відверто пересмикуючи дійсні обставини справи, намагався переконати суд, що нібито наявний у графі 44 транзитної декларації типу Т1 від 17.11.2023 з MRN 23РL301010NS6АСTN5 перед номером фактури 35/10/2023 код «380» засвідчує характер імпорту товару (косметики для обличчя-серум вагою 535 кг), чим начебто спростовується факт його надходження в Україну, як гуманітарного вантажу.

З цього приводу, захисник повідомляє наступне.

Згідно Розділу 10 «Класифікатора документів, сертифікатів, дозволів та додаткової інформації», затвердженого наказом Мінфіну України №1011 від 20.09.2012 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», код «380» застосовується для позначення рахунку-фактури (інвойсу) у разі використання Нової комп`ютеризованої транзитної системи. Нова комп`ютеризована система транзиту (NCTS) - це технологія, яка лежить в основі Конвенції про процедуру спільного транзиту. NCTS пов`язує митні служби в країнах-учасницях Конвенції, дозволяючи обмін митними даними та підвищує ефективність та безпеку процедури транзиту. Україна приєдналася до згаданої Конвенції 31.08.2022, чинності в Україні Конвенція набула 1 жовтня 2022 року.

Таким чином, код «380» використовується для позначення рахунку-фактури (інвойсу) виключно в режимі транзиту, що підтверджується також відомостями з «Класифікатора типів декларацій» (також затвердженого наказом №1011 від 20.09.2012), згідно якого позначення «Т1» у графі 1 декларації з MRN 23РL301010NS6АСTN5 від 17.11.2023, свідчить саме про режим спільного транзиту товару, що мало місце у даному випадку.

У цій же графі 44 транзитної декларації типу Т1 з MRN 23РL301010NS6АСTN5 від 17.11.2023, літерами «ZZZ» позначено номер закордонного паспорту ОСОБА_1 - « НОМЕР_1 », та додаткову інформацію - «Транзитне замовлення», що, згідно «Класифікатора типів декларацій», також відповідає позначенню кодів документів виключно при застосуванні режиму спільного транзиту.

Цим, за твердженням сторони захисту, підтверджується той факт, що даний товар зберігався на митному складі у РП в режимі транзиту, допоки польська компанія «JET DP Sp. z o.o.» (представник польської громади) не надала розпорядження складу «M-POL S.C.» завантажити його у автомобіль ОСОБА_1 для відправки в Україну, у якості гуманітарного вантажу. При перетині польського кордону рахунок-фактура №35/10/2023 від 12.10.2023 була лише підставою для оформлення виїзду транзитного товару китайського виробництва за межі Євросоюзу, що пов`язано з фінансовими зобов`язаннями його імпортера, і вона не має жодного відношення до подальшого переміщення цього товару адресату в Україну, як безоплатного гуманітарного вантажу.

Також, на адвокатський запит від 14.02.2024 отримано лист-відповідь від 17.02.2024 відправника гуманітарного вантажу - польської компанії «JET DP Sp. z o.o.», згідно якого саме у зв`язку із потребою завершення процедури транзиту товару і необхідністю його вивезення за межі Євросоюзу, митний склад «M-POL S.C.» оформив товаросупровідні документи відповідно до наявних у системі електронного обліку відомостей та на підставі наказу на видачу товару, що виготовлений за межами Євросоюзу №2329/2023 зі складу тимчасового зберігання, водію ОСОБА_3 було надано faktura №35/10/2023 від 12.10.2023 і СМR від 17.11.2023, що призначалися для пред`явлення працівникам польської митниці.

Також, у листі «JET DP Sp. z o.o.» від 17.02.2024 зазначено наступне:

*власником косметики для обличчя-серум у кількості 535 кг було «JET DP Sp. z o.o.», яке 17.11.2023 надало розпорядження митному складу «M-POL S.C.» завантажити її на автомобіль НОМЕР_3 , водієм якого був ОСОБА_4 , для відправки в Україну як гуманітарний вантаж на адресу Благодійної організації «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади»;

*до перетину польського кордону 18.11.2023 даний товар перебував у режимі транзиту, а з моменту перетину українського кордону - гуманітарний вантаж;

*дійсним відправником вантажу (косметики для обличчя-серум у кількості 535 кг) є представник польської громади - Товариство з обмеженою відповідальністю «JET DP Sp. z o.o.» (ul. Szczesna 26, 02-454 Warszawa, РL), одержувачем цього гуманітарного вантажу в Україні - Благодійна організація «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади» (81340 Львівська область, Яворівський район, м. Судова Вишня, вул. Лісозаводська, 2/1).

У наявному в матеріалах справи листі-відповіді БО «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади» на звернення Львівської митниці за №7.4/20-01/14/30205 від 20.11.2023 чітко зазначено:

«...дійсно наша організація уповноважила ОСОБА_1 на доставку на територію України на автомобілі з реєстраційним номером НОМЕР_3 гуманітарної допомоги, яку очікує від польських компаній: «JET DP Sp. z o.o.» (NIP/VAT ID PL ) у виді засобів гігієни (паста для миття рук) та МSР grоuр ltd, uк у виді вживаного одягу.

Кінцевим отримувачем даної гуманітарної допомоги є Сєвєродонецька міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області».

Ця інформація містить вичерпне підтвердження очікування благодійною організацією гуманітарного вантажу, зокрема, у вигляді засобів гігієни від польської компанії «JET DP Sp. z o.o.»

Проте, констатуючи у протоколі про ПМП від 29.11.2023 про отримання від керівниці БО даного листа з додатками засобами електронного зв`язку 25.11.2023 «...яким підтвердила очікування гуманітарної допомоги від польських компаній у вигляді засобів гігієни та вживаного одягу», головний державний інспектор митного поста «Смільниця» ОСОБА_5 , водночас зазначає у протоколі, що «інших підтверджуючих документів не надала». Тобто, захист наголошує на тому, що незважаючи на повне підтвердження факту очікування гуманітарного вантажу його одержувачем та ідентичність поданих до митного контролю ОСОБА_1 і отриманих від митного складу «M-POL S.C.» документів (стор. 3 протоколу), митний орган протиправно склав протокол про ПМП від 29.11.2023.

Отже, захисник наголошує на тому, що у поданій 18.11.2023 ОСОБА_1 до митного контролю митній декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, зазначено абсолютно правдиві відомості про вантаж - санітарно-гігієнічні засоби (косметика для обличчя-серум), кількість місць 3, орієнтовна вага - 535 кг, відправника - Громада Польщі та одержувача - БО «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади».

Таким чином, сторона захисту вважає, що ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю і не подавав митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника і одержувача товарів, а також характеру вантажу.

З огляду на відсутність достовірних і достатніх відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, а тому захисник просить суд закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Представник Львівської митниці Державної митної служби протокол підтримав.

Заслухавши доводи представника митниці та захисника особи відносно якої складено протокол, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК України).

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України, відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

В обґрунтування висновків про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, митним органом суду надано наступні досліджені в процесі розгляду справи докази:

- протокол про порушення митних правил № 1672/20900/23 від 29 листопада 2023 року, у якому викладено суть інкримінованого правопорушення;

- копії паспортів та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 , контрольного талону та технічного паспорту на транспортний засіб д.н.з. НОМЕР_3 ;

- копія звернення БО «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади» до керівника Львівської обласної ВА щодо отримання гуманітарної допомоги, а саме одягу цивільного вживаного та засобів гігієни;

- MRN 23РL301010NS6АСTN5 від 17.11.2023 та товаросупровідні документи з перекладом, які містять дані про відправника («M-POL S.C.»), одержувача (АТ «Украпошта»), найменування кількість, вартість товарів, дані про перевізника ( ОСОБА_1 );

- копія наказу на видачу товару №2329/2023 з відповідним перекладом;

- копія листа Львівської митниці ДМСУ від 20.11.2023 до БФ «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади» з відповіддю на нього, якою підтверджено факт уповноваження ОСОБА_1 на перевезення гуманітарної допомоги;

- листи Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області до БО «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади», з проханням знайти можливість надати одяг для цивільних і шпиталів, тканину для пошиття одягу і маскувальних сіток, а також підтвердження факту очікування гуманітарної допомоги (вживаний одяг, засоби гігієни);

- письмові пояснення ОСОБА_1 надані митному органу, які за своїм змістом відповідають наведеним вище поясненням захисника та письмовим заявам поданим стороною захисту суду;

- опис предметів товарів від 29.11.2023;

- постанови уповноважених представників митного органу про призначення експертизи, про взяття проб і зразків у справі, протокол одержання зразків, акт про передання проб та висновок №-0004 від 05.01.2024, згідно якого вартість товару визначити не виявляється можливим;

- повідомлення митного органу адресовані ОСОБА_1 щодо дати, місця та часу розгляду протоколу;

- копію декларацій про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, яка містить дані про декларанта та переміщуваний товар, зокрема наведений у протоколі;

- доповідна записка представника митного органу (головного державного інспектора оперативного відділу) про обставини перетину ОСОБА_1 митного кордону, адресована в.о. заступника начальника УБК та ПМП митниці;

- службова записка представників митниці.

Вказані докази були безпосередньо досліджені та перевірені судом в процесі розгляду справи у присутності учасників даного провадження.

Також, в ході розгляду справи досліджено наступні, надані стороною захисту, письмові докази.

Адвокатський запит до компанії «JET DP Sp. z o.o.», а також відповідь на нього.

З наведеної відповіді вбачається, що компанія «JET DP Sp. z o.o.» повідомляє наступне. Власником косметики для обличчя-серум у кількості 535 кг було «JET DP Sp. z o.o.», яке 17.11.2023 надало розпорядження митному складу «M-POL S.C.» завантажити її на автомобіль НОМЕР_3 , водієм якого був ОСОБА_4 , для відправки в Україну, як гуманітарний вантаж на адресу Благодійної організації «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади». До перетину польського кордону 18.11.2023 даний товар перебував у режимі транзиту, а з моменту перетину українського кордону - гуманітарний вантаж. Дійсним відправником вантажу (косметики для обличчя-серум у кількості 535 кг) є представник польської громади - Товариство з обмеженою відповідальністю «JET DP Sp. z o.o.» (ul. Szczesna 26, 02-454 Warszawa, РL). Одержувачем цього гуманітарного вантажу в Україні - Благодійна організація «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади» (81340 Львівська область, Яворівський район, м. Судова Вишня, вул. Лісозаводська, 2/1).

Суд відзначає, що предмет дослідження у провадженні перевезення гуманітарної допомоги, у період війни у державі, очевидно потребували і вимагали від митного органу виваженого, об`єктивного та ретельного підходу, адже будь-яка дія державного органу, яка ставить під сумнів доцільність допомоги державі України у воєнний час, може спричинити державі невиправну як репутаційну, так і матеріальну шкоду.

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення, зокрема, є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та з поданням органу доходів до митного оформлення документів, що одержані незаконним шляхом та містять неправдиві відомості стосовно одержувача товару.

Переміщення товарів з приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон: з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка його вчинила характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 483 МК України, склад вищевказаного правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів.

Згідно положень ст. 488 МКУ, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 486 МКУ, провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

В силу вимог ст. 508 МК України, у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи, зокрема, опитуються особи, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, інші особи; витребовуються документи, необхідні для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірені їх копії чи витяги з них; вчиняються інші процесуальні дії, під час яких складаються протоколи, форми яких встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі -Конвенція), притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Надточій проти України" від 15.05.2008.

Згідно ст.6 даної Конвенції:

«Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:

а) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;

b)мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;

c)захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагати інтереси правосуддя;

d)допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення;

е) якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею-одержувати безоплатну допомогу перекладача».

Крім цього, суд зауважує наступне.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст.486 МК України).

У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Отже, висновок про наявність чи відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтями 10, 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 508 МКУ та ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а фактично являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Водночас, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Стаття 6 Конвенції також встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з тим, розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, враховую те, що хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй фактично пред`явлено «кримінальне обвинувачення» у його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися у світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання.

Так, Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Зокрема, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

Процес у справі про адміністративне правопорушення цілком ув`язаний з вищезазначеними презумпціями процесу кримінального, оскільки Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема, і за порушення митних правил (рішення по справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).

Отже, адміністративні стягнення у даній категорії справ, мають каральний і стримуючий характер.

Водночас, розмір та вид стягнення у цій категорії справ інколи перевищує розмір покарань, зокрема штрафів, визначених санкцією окремих статей Кримінального кодексу України.

Таким чином, адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 статті 483 МК України може бути віднесене до «кримінального обвинувачення», у розумінні статті 6 Конвенції, із поширенням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудній (в даному випадку особа відносно якої складено протокол) вчинив правопорушення, яке йому ставиться у провину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні (в даному випадку на відповідних особах митного органу), і будь який сумнів має тлумачитись на користь особи стосовно якої вирішується питання про притягнення до відповідальності.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (у даному випадку митного органу) має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву у доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення (у даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі належних та допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити усю сукупність фактів, встановлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень, у даному випадку митний орган в особі уповноважених на це осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено в ході розгляду справи, факт, спосіб та обставини перевезення товару, зміст поданих митному органу документів, кількість та найменування товарів, що перевозились стороною захисту не заперечуються.

Наведені обставини підтверджено зазначеними вище доказами, а тому ці обставини суд вважає доведеними. Водночас, сторона захисту вказує на відсутність у діях особи усіх ознак інкримінованого правопорушення, а митний орган (його уповноважені представники) стверджують протилежне.

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо посилання на наведене вище рішення Конституційного Суду України, виходжу з наступного.

Суд враховує позицію Конституційного Суду України викладену у рішенні від 05 липня 2023 року по справі № 3-46/2022(95/22, 170/22, 233/22) у справі за конституційними скаргами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу другого частини першої статті 483 Митного кодексу України.

Так, згідно з вищезазначеним рішенням, Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) абзац другий частини першої статті 483 Митного кодексу України (щодо санкції частини даної статті).

Конституційний Суд України дійшов висновку, що для досягнення легітимної мети суд повинен мати дискрецію. Однак суд під час розгляду справи про порушення митних правил за частиною першою статті 483 Кодексу не може забезпечити індивідуалізації відповідальності через: відсутність у зазначеній статті Кодексу інших видів стягнень; неможливість зміни розміру відсотків, за якими визначено штраф і обов`язковість застосування конфіскації. Неможливість вибору виду та розміру адміністративного стягнення з урахуванням обставин справи, а саме: характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики особи можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, унеможливлює справедливий розгляд справи судом.

Таке законодавче регулювання суперечить засадам демократичного суспільства, базованого на верховенстві права (правовладді) (in democratic society quided by the rule of law). А тому, абзац другий частини першої статті 483 Кодексу суперечить приписам частини першої статті 8, частин першої, четвертої статті 41, частини другої статті 61, частини першої статті 64 Конституції України.

За таких обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України від 05 липня 2023 року по справі №3-46/2022(95/22, 170/22, 233/22), та природу походження товарів, суд вважає, що одночасне накладення штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, в даному випадку не є пропорційним, порушуватиме справедливий баланс між загальними правилами декларування та правом власності особи, суперечить положенням ст.1 Першого Протоколу, та не забезпечить справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи, не узгоджуються з принципом верховенства права, а тому у даному випадку накладення штрафу без застосування конфіскації товарів, місце знаходження яких, до того ж, на даний час не встановлено і невідоме, буде пропорційним стягненням по відношенню до вчиненого.

Водночас, суд також приймає до уваги, що відповідно до даного рішення абзац другий частини першої статті 483 Митного кодексу України, визнаний неконституційним, утрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто на момент складання протоколу він був чинним, а на даний час відповідні зміни внесені до Митного кодексу України.

Отже, виходячи з наведеного вказані обставини повинні бути оцінені під час визначення розміру та виду стягнення, у разі визнання особи винною у вчиненні відповідного правопорушення.

Натомість, суд вважає за необхідне відзначити, що вчинення будь-якого правопорушення, зокрема адміністративного, повинно супроводжуватись принципом невідворотності відповідальності за скоєне, тобто особа, яка вчинила правопорушення, підлягає покаранню (стягненню), якщо відсутні законні підстави звільнення її від відповідальності чи покарання (стягнення).

Отже, у даному випадку, першочергово суд оцінює доводи сторони захисту щодо відсутності у діях особи складу інкримінованого правопорушення. І лише у разі встановлення такого факту, суд повинен розглянути та оцінити питання застосування відповідного стягнення.

Судом встановлено також наступне.

ОСОБА_1 виконував функції перевізника.

На лист Львівської митниці від 24.11.2023 до компанії «M-POL S.C.» (митний склад у м. Хелм, РП, вантажовідправник) 27.11.2023 митний орган отримав відповідь і копії документів з яких випливає, що «косметика для обличчя-серум» вагою 535 кг знаходилася на території Євросоюзу у режимі транзиту, продавець - компанія «JET DP Sp. z o.o.», одержувач - АТ «Укрпошта».

З наведеного вбачається, що будь-яка інформація про те, що вказаний у протоколі товар переміщується з Євросоюзу, як гуманітарна допомога і одержувачем його є Благодійна організація «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади», а відправником є «Громада Польщі», не могла бути зазначені у наданих компанією «M-POL S.C.» документах, оскільки митний склад (яким фактично і є ця компанія) виконує лише функції зберігання і не може володіти, а тим більше подавати митному органу з власної ініціативи, такі відомості.

Також, суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що питання відвантаження та розпорядження долею гуманітарного вантажу в Україну входить до компетенції власника товару.

Отже, даний товар зберігався на митному складі у РП в режимі транзиту, допоки польська компанія «JET DP Sp. z o.o.» (представник громади Польщі) не надала розпорядження складу завантажити його до автомобіля ОСОБА_1 для відправки в Україну, у якості гуманітарного вантажу. Чого також митним органом спростовано не було.

При перетині польського кордону рахунок-фактура №35/10/2023 від 12.10.2023 була підставою для виїзду транзитного товару китайського виробництва за межі Євросоюзу, що пов`язано з фінансовими зобов`язаннями його імпортера, тобто вона не має відношення до подальшого переміщення цього товару адресату в Україну, як безоплатного гуманітарного вантажу.

Таким чином, у поданій 18.11.2023 ОСОБА_1 до митного контролю митній декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, зазначено правдиві відомості про вантаж (косметика для обличчя-серум вагою 535 кг), відправника (Громада Польщі) та одержувача (Благодійна організація «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади»).

Крім того, суд погоджується зі стороною захисту у тому, що згідно Розділу 10 «Класифікатора документів, сертифікатів, дозволів та додаткової інформації», затвердженого наказом Мінфіну України №1011 від 20.09.2012 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», код «380» застосовується для позначення рахунку-фактури (інвойсу) у разі використання Нової комп`ютеризованої транзитної системи. Нова комп`ютеризована система транзиту (NCTS) - це технологія, яка лежить в основі Конвенції про процедуру спільного транзиту. NCTS пов`язує митні служби в країнах-учасницях Конвенції, дозволяючи обмін митними даними та підвищує ефективність та безпеку процедури транзиту. Україна приєдналася до згаданої Конвенції 31.08.2022, чинності в Україні Конвенція набула 1 жовтня 2022 року.

Таким чином, код «380» використовується для позначення рахунку-фактури (інвойсу) виключно у режимі транзиту, що підтверджується також відомостями з «Класифікатора типів декларацій» (також затвердженого наказом №1011 від 20.09.2012), згідно якого позначення «Т1» у графі 1 декларації з MRN 23РL301010NS6АСTN5 від 17.11.2023 свідчить саме про режим спільного транзиту товару, що мало місце у даному випадку.

У графі 44 транзитної декларації типу ТІ з MRN 23РL301010NS6АСTN5 від 17.11.2023, літерами «ZZZ» позначено номер закордонного паспорту ОСОБА_1 - « НОМЕР_1 », та додаткова інформація - «Транзитне замовлення», що, згідно «Класифікатора типів декларацій», відповідає позначенню кодів документів виключно при застосуванні режиму спільного транзиту.

Тобто даний товар зберігався на митному складі у РП в режимі транзиту, допоки польська компанія «JET DP Sp. z o.o.» (представник польської громади) не надала розпорядження складу «M-POL S.C.» завантажити його у автомобіль ОСОБА_1 для відправки в Україну, у якості гуманітарного вантажу.

Також, як наведено вище і не спростовано митним органом, на адвокатський запит від 14.02.2024 отримано лист-відповідь від 17.02.2024 від відправника гуманітарного вантажу - польської компанії «JET DP Sp. z o.o.», згідно якого саме у зв`язку із потребою завершення процедури транзиту товару і необхідністю його вивезення за межі Євросоюзу, митний склад «M-POL S.C.» оформив товаросупровідні документи відповідно до наявних у системі електронного обліку відомостей та на підставі наказу на видачу товару, що виготовлений за межами Євросоюзу №2329/2023 зі складу тимчасового зберігання, а водію ОСОБА_3 було надано faktura №35/10/2023 від 12.10.2023 і СМR від 17.11.2023, що призначалися для пред`явлення працівникам польської митниці.

Також, у зазначеному листі «JET DP Sp. z o.o.» від 17.02.2024 вказано, що саме власником косметики для обличчя-серум у кількості 535 кг було «JET DP Sp. z o.o.», яке 17.11.2023 надано розпорядження митному складу «M-POL S.C.» завантажити її на автомобіль НОМЕР_3 , водієм якого був ОСОБА_4 , для відправки в Україну як гуманітарний вантаж на адресу Благодійної організації «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади». У свою чергу, до перетину польського кордону 18.11.2023 даний товар перебував у режимі транзиту, а з моменту перетину українського кордону - гуманітарний вантаж, а дійсним відправником вантажу (косметики для обличчя-серум у кількості 535 кг) є представник польської громади - Товариство з обмеженою відповідальністю «JET DP Sp. z o.o.» (ul. Szczesna 26, 02-454 Warszawa, РL), одержувачем цього гуманітарного вантажу в Україні - Благодійна організація «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади» (81340 Львівська область, Яворівський район, м. Судова Вишня, вул. Лісозаводська, 2/1).

Водночас, у наявному в матеріалах справи листі-відповіді БО «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади» на звернення Львівської митниці за №7.4/20-01/14/30205 від 20.11.2023 підтверджено, що дана організація уповноважила ОСОБА_1 на доставку на територію України на автомобілі з реєстраційним номером НОМЕР_3 гуманітарної допомоги, яку очікує від польських компаній «JET DP Sp. z o.o.» (NIP/VAT ID PL ) у виді засобів гігієни (паста для миття рук) та МSР grоuр ltd, uк у виді вживаного одягу. Кінцевим отримувачем даної гуманітарної допомоги є Сєвєродонецька міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області.

Отже, така інформація містить належне підтвердження очікування благодійною організацією гуманітарного вантажу, зокрема, у вигляді засобів гігієни від польської компанії «JET DP Sp. z o.o.»

Таким чином, встановлено підтвердження факту очікування гуманітарного вантажу його одержувачем, ідентичність поданих до митного контролю ОСОБА_1 і отриманих від митного складу «M-POL S.C.» документів. Тобто у поданій 18.11.2023 ОСОБА_1 до митного контролю митній декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, зазначено правдиві відомості про вантаж - санітарно-гігієнічні засоби (косметика для обличчя-серум), кількість місць 3, орієнтовна вага - 535 кг, відправника - Громада Польщі та одержувача - БО «Благодійний фонд Судовишнянської територіальної громади».

Наведені обставини в ході розгляду справи митним органом також спростовані не були.

Суд також відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, до якої приєдналась Україна 16.02.2007 року, для цілей митних та інших формальностей, які повинні бути здійснені до доставки вантажу, відправник додає до вантажної накладної необхідні документи або надає їх в розпорядження перевізника, і забезпечує його всією інформацією, якої він може потребувати. Перевізник не зобов`язаний перевіряти вірність і адекватність цих документів та інформації. Відправник несе відповідальність перед перевізником за будь-які збитки, заподіяні відсутністю, недостатністю чи невірністю таких документів та інформації, за винятком випадків незаконних дій або недбалості перевізника.

Згідно ч. 2 ст. 191 КПК України, перевізники зобов`язані:

1) під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (CMR);

2) у строк, встановлений статтею 95 цього Кодексу або встановлений митним органом країни відправлення відповідно до положень Конвенції про процедуру спільного транзиту, доставляти товари до митного органу призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них;

3) не розпочинати вивантаження чи перевантаження товарів без дозволу митного органу;

4) у разі прибуття до митного органу призначення у неробочий час забезпечувати схоронність товарів і вживати визначених митним органом заходів для недопущення їх несанкціонованого вилучення з-під митного контролю;

5) у строки, встановлені статтею 194-2 цього Кодексу, подавати в установленому цим Кодексом порядку до митного органу загальну декларацію прибуття.

Отже, фактично ОСОБА_1 не зобов`язаний відповідати за перевірку правильності, достовірності тощо відомостей, які стосуються відправника чи отримувача товару.

У свою чергу, частина 2 ст.460 МКУ встановлює, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Разом з тим, дії передбачені ч. 2 ст. 460 МК України ОСОБА_1 , як перевізнику, митним органом не інкримінуються.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що гуманітарна допомога (її обсяг, кількість, найменування) при ввезенні на митну територію України ОСОБА_1 не приховувалася. ОСОБА_1 надав працівникам митного посту усі наявні у нього документи, які були надані йому відправником гуманітарної допомоги. Ввезена на територію України ОСОБА_1 гуманітарна допомога була доставлена, а у подальшому передана для використання за цільовим призначенням відповідній організації (органу).

Крім того, митним органом в ході розгляду справи не спростовано те, що матеріали справи про порушення митних правил не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують вказану митним органом вартість товару, адже експертне дослідження призначене митним органом такої вартості не встановило, а доводи митниці у цій частині ґрунтуються виключно на документах поданих при перетині кордону. Отже, незважаючи на те, що питання визначення вартості товарів має надзвичайно важливе значення, адже воно прямо впливає на розмір стягнення, митний орган поставився до цього питання формально. Більше того, у даному випадку має місце вибірковість при оцінці документів (доказів), адже фактично митний орган ставить під сумнів достовірність даних у документах поданих ОСОБА_1 митному органу і з цих підстав складає протокол. Натомість, не отримавши результатів експертного дослідження призначеного саме митним органом щодо вартості товарів, цей орган погоджується з вартістю товарів, яка наведена у поданих ОСОБА_1 документах.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.483 МК України характеризується прямим умислом. У даному випадку конкретною метою, як обов`язковою ознакою складу правопорушення, є намір особи неправомірно перемістити товар через митний кордон України, на підставі документів, що містять неправдиві відомості стосовно відправника товарів, їх кількості та вартості, а також характеру вантажу. Мета - це уявлення особи про суспільно небезпечний наслідок своїх протиправних дій та про ту шкоду, що, як усвідомлює винний, настане для охоронюваних законом відносин і яка, проте, є для нього бажаною. Мета дає змогу визначити заради чого, до якого результату спрямована суспільно небезпечна діяльність особи.

У цій справі такої мети у ОСОБА_1 не встановлено. Слід відзначити, що в ході розгляду справи взагалі не встановлено, що ОСОБА_1 усвідомлював, що подані митному органу документи містять невірні відомості стосовно відправника та одержувача товарів.

У цьому контексті суд відзначає, що наявність прямого умислу характеризується тим, що винний чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

За наведених обставин подані суду митним органом матеріали не доводять наявність у діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони порушення митних правил.

Водночас, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, тобто зовнішні ознаки, встановлені законом про адміністративну відповідальність (Митним кодексом України), у яких проявляється зовні процес вчинення суспільно небезпечного діяння також, не доведена належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

З огляду на те, що в ході розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів, які поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, враховуючи вимоги закону щодо того, що усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягається до відповідальності, приходжу до висновку про відсутність у діях особи відносно якої складено протокол складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Наведені вище, встановлені в ході розгляду справи обставини, вказують на те, що ОСОБА_1 не вчиняв умисні дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника і одержувача товарів, а також характеру вантажу.

Водночас, ухвалюючи рішення у справі слід звернути увагу митного органу на наступне.

В умовах воєнного стану у державі та безпрецедентної збройної агресії з боку російської федерації питання гуманітарного характеру мають надзвичайно важливе значення. Зокрема, гуманітарна допомога від іноземних громадян та партнерів, діяльність благодійних організацій та волонтерів, допомагає державі забезпечити належні умови життя та захисту для її громадян, задля досягнення перемоги у війні, яку Україна не розпочинала, але закінчить перемогою. І очевидним є те, що досягненню перемоги, серед інших, не менш важливих факторів, сприяє гуманітарна допомога іноземних громадян та волонтерська діяльність громадян України.

В цьому контексті суд вважає за необхідне вказати, що очевидним є також те, що будь-які незаконні маніпуляції з гуманітарною допомогою спрямовані на ухилення від податків та зборів, отримання незаконних прибутків тощо повинні негайно присікатись компетентними органами. Натомість розпочинаючи і здійснюючи провадження щодо майна яке надається Україні у якості гуманітарної допомоги, громадян які займаються волонтерською діяльністю або перевозять таку допомогу, митний орган повинен провести такий комплекс заходів і зібрати таку кількість неспростовних, належних та допустимих доказів, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом забезпечать доведення винуватості відповідної особи. У свою чергу, безпідставне, за відсутністю належних та допустимих доказів, звинувачення такої особи може спричинити надзвичайно негативні наслідки для держави та зіпсувати її імідж, як перед іноземцями, так і перед волонтерами, у тому числі зіпсувати репутацію її митних органів. Крім того, такі дії очевидно можуть демотивувати осіб залучених до волонтерської діяльності.

З огляду на наведене, вважаю за доцільне звернути увагу посадових та службових осіб Львівської митниці на неухильне дотримання положень чинного законодавства та ретельну перевірку усіх обставин справи під час здійснення провадження у справах про порушення митних правил пов`язаних з відправкою до України гуманітарної допомоги.

Відповідно до ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

З урахуванням наведених вище доводів та мотивів, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 483, 486, 527, 528 МК України,

постановив:

провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України закрити.

Вилучений згідно протоколу №1672/20900/23 від 29.11.2023 товар - косметику для обличчя-серум, вага 535 кг, у кількості 54 штуки, після набрання даною постановою законної сили - повернути ОСОБА_1 або уповноваженій ним особі.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький