ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М. розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за його участі та участі захисника Данка М.В., за апеляційною скаргою захисника Данка М.В. на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 15.10.2023 року близько 01:30 год., в смт. Берегомет по вул. Центральній, 265, Вижницького району Чернівецької області керував т.з. «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

На вказану постанову захисник Данко М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вважає, що постанова районного суду прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необґрунтованою.

Зазначає, що у працівників поліції не було законних підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Вказує, що згідно копії сертифікату та свідоцтва до приладу «Drager», яким працівники поліції хотіли провести огляд ОСОБА_1 , терміни використання приладу вже збігли.

Вважає, що надані працівниками поліції відеозаписи є неповними та уривистими, на них не зафіксовано складання процесуальних документів.

ЄУНСС: 713/3286/23 Головуючий у І інстанції: Осокін А.Л.

НП: 33/822/107/24 Доповідач: Струбіцька О.М.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Данка М.В., які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог законну районним судом дотримано не було.

У відповідності до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №177625 від 15.10.2023 року, ОСОБА_1 15.10.2023 року близько 01:30 год., в смт. Берегомет по вул. Центральній, 265, Вижницького району Чернівецької області керував т.з. «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. (а.с.1).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від огляду за допомогою приладу «Drager» ОСОБА_1 відмовився (а.с.4).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 направлявся на огляд до закладу охорони здоров`я - Вижницької БЛІЛ, однак відмовився від проходження огляду в даній лікарській установі (а.с.5).

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у Вижницькій БЛІЛ підтверджується довідкою Вижницької БЛІЛ №110 від 15.10.2023 року (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Процедура у даному провадженні фіксувалась технічними засобами відеозапису, які є належними та допустимими доказами для оцінки дій працівників поліції вимогам закону.

Як вбачається із відеозаписів бодікамер поліцейських, ОСОБА_1 у якого вбачалися ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому медичному закладі.

Апеляційним судом ретельно перевірено апеляційні доводи захисника Данка М.В. та встановлено наступне.

Щодо доводів захисника про закінчення строку чинності сертифікату приладу «Драгер», який підтверджується сертифікатом долученим до матеріалів справи, то такі доводи є необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Цим Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 1 січня 2016 року.

Згідно з листом заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ /країни № 45 від 18 січня 2018 року наданого на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (який є загальнодоступним), використання медичних виробів Газоаналізатори "Драгер Alcotest 6810", які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та ведення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію використовувались у практиці.

Відтак, свідоцтво яке надано працівниками поліції на запит захисника не вказує на невідповідність приладу «Drager» вимогам закону.

Не знайшли свого підтвердження доводи апелянта щодо неналежності та недопустимості як доказу відеозаписів через їх неповноту та фрагментованість, оскільки на відеозаписах зафіксовані всі необхідні події, які підлягають перевірці при встановлені факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Однак, поза увагою районного суду залишились наступні обставини.

Згідно наданих документів, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, учасником бойових дій.

Згідно довідки про обставини травми №569 від 24 листопада 2022 року, ОСОБА_1 15 листопада 2022 року, в ході виконання бойового завдання в складі підрозділу в районі Білогорлівка, Донецької області в наслідок мінометного обстрілу отримав порання ВОСП ділянки правого та лівого колінних суглобів, правого передпліччя, правої кисті (а.с. 35).

Згідно довідки ВЛК №77 від 15 лютого2023 року в наслідок мінно-вибухової травми отриманої 15 листопада 2022 року у ОСОБА_2 виявлено множинні вогнепальні уламкові сліпі порання м`яких тканин шиї, правого плеча, передпліччя, кисті, обох гомілок, стегон, з компресією променевого та серединного нервів. Посттравматична контузія правої кисті. Больовий синдром. Вогнепальне уламкове сліпе поранення м`яких тканин дорзальної поверхні шиї на рівні поперечного відростка С4 хребця зліва. Больовий синдром. Сторонні тіла м`яких тканин ділянки обох колінних суглобів. Контузія великогомілкового нерву справа. Баротравма вуха. Нейросенсорна втрата слуху (а.с.36).

Згідно наданої апеляційному суду довідки ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» №1130 від 07.02.2024 року, підтверджується факт перебування на стаціонарному лікуванні з 22.05.2023 року по даний час громадянина ОСОБА_1 з діагнозом посттравматичний стресовий розлад зі стійкими різко вираженими хворобливими проявами у вигляді тривожно-деприсивної симптоматики, ускладнений інсомнією F43.1.

Згідно наявних документів, як на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення - 15.10.2023 року, так і під час судового розгляду ОСОБА_1 знаходився в стані посттравматичного стресового розладу та не міг в повній мірі усвідомлювати свої дії та їх наслідки.

Як вбачається із наявним відеозаписів, ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що є військовослужбовцем та отримав контузію, що пояснює його поведінку та виявлені в нього ознаки сп`яніння у вигляді порушення мови та координації рухів, які є похідними від отриманих ОСОБА_1 травм під час виконання бойових завдань.

Психічний стан здоров`я ОСОБА_1 залишився поза увагою як працівників поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення так і районного суду.

Працівники поліції не вчинили жодних заходів для встановлення психічного стану ОСОБА_1 , не переконались, що він усвідомлює свої дії та може керувати ними враховуючи отримані травми, не залучили захисника для забезпечення права на захист ОСОБА_1 , враховуючи його стан.

ОСОБА_1 як особа, яка сумлінно виконує свій обов`язок перед державою як громадянин, став на захист України від російської агресії, брав участь у бойових діях, отримав поранення які вплинули на його психічний стан, має право отримати належний правовий захист від держави у відносинах з представниками державних органів.

Як встановлено апеляційним судом, на момент вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 міг знаходитися в стані неосудності через свій стан здоров`я, що підтверджується медичними довідками, що виключає його адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд враховує те, що кримінально-процесуальним законодавством, передбачено вимоги щодо визначення стану неосудності особи для подальшого звільнення її від кримінальної відповідальності, тому у правовідносинах пов`язаних із вчиненням адміністративного правопорушення слід також дотриматися гарантій особи на визначення її стану здоров`я на предмет осудності, що гарантуватиме право цієї особи на справедливий суд.

Відповідно до вимог ст. 17 КУпАП, обставиною, яка виключає адміністративну відповідальність, зокрема, є вчинення правопорушення в стані неосудності.

Відповідно до ст. 20 КУпАП, не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Про те, чи усвідомлював ОСОБА_1 протиправний характер своїх дій та чи залежала його поведінка під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього від стану його психічного здоров`я не встановлено, не зрозуміло чи він міг керувати власною поведінкою та розуміти наслідки.

Як при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення так і при розгляді справи в районному суді не були встановлені ці обставини, а тому висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є передчасним, насамперед, через порушення його права на захист під час здійснення провадження щодо нього, яке є гарантованим Конституцією України.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Керуючись ст.294 КУпАП суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Данка М.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 січня 2024 року скасувати та провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] О.М. Струбіцька

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

08.02.2024 року

(дата засвідчення копії)