Справа № 455/930/24
Провадження № 3/455/698/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 липня 2024 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Клімченко М.І.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Відділенням поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області до суду направлено протокол про адміністративне правопорушення від 10.04.2024 серії ААД № 667708 відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, скоєного за наступних обставин: 10.04.2024 о 18:58 год. в м. Старий Самбір, по вул. Дрогобицька бічна, 11, Самбірського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan X-Trail н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП. Посвідчення водія вилучено.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Писко С.І. в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Надала до суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, в якому, посилаючись на численні порушення КУпАП і інших норм законодавства України, допущенні при складенні відносно ОСОБА_1 протоколу про адмінправопорушення, просила суд провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень статті 268 КУпАП присутність особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 цього Кодексу, не є обов`язковою, тому суд вважає необхідним провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Виходячи із системного аналізу положень статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статей 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП передбачено, що суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, тобто, перевірити правильність кваліфікації її дій, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положень пункту 1.1 Правил дорожнього руху (ПДР) ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008) судам слід ураховувати, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно долучених до матеріалів справи відеозаписів зафіксовано процес спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, під час чого ОСОБА_1 неодноразово заперечував вживання алкоголю.

Отже, при дослідженні матеріалів справи, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки ні матеріалами справи, ні наданими відеозаписами, долученими до матеріалів справи, не підтверджується зазначена у протоколі обставина про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що, в свою чергу, суперечить вимогам статті 251 КУпАП.

Разом з тим, положеннями статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Крім того, частиною 3 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 10.04.2024 серії ААД № 667708, складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, вбачається, що 10.04.2024 о 18:58 год. в м. Старий Самбір, по вул. Дрогобицька бічна, 11, Самбірського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan X-Trail н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР.

Крім того, з рапорту інспектора СРПП ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Яремка В. від 10.04.2024, долученого до матеріалів справи, як один із доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, відомо, що в ході патрулювання близько 18:58 год. в м. Старий Самбір, по вул. Дрогобицька бічна, 11, працівниками поліції було виявлено автомобіль Nissan X-Trail н.з. НОМЕР_1 на підставі пункту 10 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». В ході слідування за вказаним транспортним засобом з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів, водій транспортного засобу зупинився з дотриманням ПДР. Підійшовши до водія, який не був пристебнутий ременем пасивної безпеки та представившись, за кермом виявлено особу з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушеннчя координації рухів). Було встановлено особу водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Явора Самбірського району, якому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП СМР «Старосамбірська РЛ», від чого водій відмовився. На ОСОБА_1 було складено протокол за частиною 1 статті 130 КУпАП та винесено постанову за частиною 5 статті 121 КУпАП. Проводилась відеофіксація відповідно до статті 266 КУпАП без залучення свідків.

Разом з тим, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено постанову про адміністративне правопорушення за частиною 5 статті 121 КУпАП, складену відносно ОСОБА_1 , про яку йде мова у рапорті інспектора.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів правомірності дій працівників поліції, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, оскільки не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити, тому всі складені процесуальні документи працівниками поліції відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруйного дерева», будь-яке порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили, що означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від хварактеру і ступеня. В свою чергу, у вузькому сенсі розуміння доктрини «плодів отруйного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими.

Отже, ОСОБА_1 не було допущено порушень ПДР, які б могли слугувати підставою для зупинки транспортного засобу під його керуванням, у зв`язку з чим, складені процесуальні документи відносно останнього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, в графі протоколу про адміністративне правопорушення «до протоколу додаються» зазначено «адміністративні матеріали». До протоколу додано також відеодиск. Проте, в протоколі відсутні дані про технічний прилад, за допомогою якого здійснювалася відео фіксація (відео з портативних відео реєстраторів поліцейських) та дані про носій, на який записано відеозапис,не вказано його номенклатурного та інвентарного номерів.

Вимога про обов`язковість зазначення відомостей про технічний засіб, яким був здійснений відеозапис вбачається також із постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.05.2018 по справі №337/3389/16-а, адміністративне провадження № К/9901/29775/18.

При дослідженні у судовому засіданні відеозаписів обставин події, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що на диску містяться декілька відеофайлів, відеозапис, долучений до протоколу, не є безперервним, має фрагментарний характер, що свідчить про те, що він редагувався, та, в свою чергу, також ставить під сумнів автентичність оригіналів дисків та визнання вказаного запису належним, допустимим та достовірним доказом.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі викладеного, під час розгляду справи було встановлено відсутність належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У пункті 39 Рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» Суд зробив висновок, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушив заявник у зазначеній справі, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться (справа про адміністративне правопорушення), є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Відповідно до статті 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не доведено факт того, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan X-Trail н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Тому, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП в діях останнього.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

Вилучене посвідчення водія повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.І. Клімченко