Справа № 296/3639/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" липня 2024 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Аксьонов В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 квітня 2024 року о 23 год. 55 хв. в м.Житомирі, по вул. Хлібній, поблизу будинку №17, керував транспортним засобом Kia номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager» та в найближчому закладі охороні здоров`я водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 на виклики до суду не з`явився, про час та місце розгляду даної адміністративної справи судом повідомлявся, з письмовою заявою про відкладення розгляду даної адміністративної справи до суду не звертався.

Практикою Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути дану адміністративну справу без участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП зокрема передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є закінченим правопорушенням з моменту відмови водія від проходження такого огляду незалежно від підстав такої відмови.

Пунктом 2 розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських та протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 вбачаються такі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, що відповідно до положень до п.3 розділу І Інструкції №1452/735 було достатнім для проведення його огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Вивчивши матеріали даної адміністративної справи, переглянувши відеозапис з диску з місця зупинки транспортного засобу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 07.04.2024 року керував транспортним засобом Kia номерний знак НОМЕР_1 , з відеозапису видно, як працівник поліції здійснює перевірку документів в особи з іншого транспортного засобу, під час перевірки документів на відео видно, як транспортний засіб Kia здійснює рух , повертає, та водій транспортного засобу Kia припарковує свій автомобіль біля узбіччя, після чого, працівник поліції підходить до водія ОСОБА_1 який вийшов з переднього водійського сидіння, при цьому водійські двері залишились відчиненими та будь-яких інших осіб біля ОСОБА_1 не було, на запитання працівника поліції ОСОБА_1 відповів, що їде додому, живе на Мар`янівці. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому медичному закладі водій ОСОБА_1 спочатку погодився пройти освідування за допомогою приладу «Drager». В подальшому працівники поліції очікували інший екіпаж для проведення освідування ОСОБА_1 , для доставки приладу «Drager». Під час очікування іншого екіпажу, до водія ОСОБА_1 підійшло троє невідомих людей, які в подальшому перешкоджали роботі працівників поліції. Після того, як приїхав інший екіпаж поліції для здійснення освідування водія, працівник поліції підійшов до ОСОБА_1 та останній відмовився проходити освідування, зазначаючи те, що він не керував транспортним засобом та доказів керування ним транспортним засобом у працівників поліції немає, він йшов пішки. На неодноразові пропозиції працівників поліції пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Drager» або в найближчому медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, а подальшому ОСОБА_1 пішов в невідомому напрямку залишивши свій автомобіль біля узбіччя.

Суд вважає, що твердження ОСОБА_1 зафіксованого на відеозаписі, що він не керував транспортним засобом, є безпідставним, метою якого є уникнення відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки це спростовується матеріалами справи, та підтверджується факт відмови ОСОБА_1 який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння , у тому числі відеозаписом події, які безсумнівно спростовують вказані твердження.

Таким чином, сукупність досліджених доказів беззаперечно свідчать, що саме ОСОБА_1 керував вищевказаним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, суд звертає увагу на те, що на відеозаписі, який долучений працівниками поліції, видно рух автомобіля Kia номерний знак НОМЕР_1 , крім того, на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти освідування ОСОБА_1 відмовлявся, крім того, працівниками поліції останньому було роз`яснено неодноразово його права та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні ним п.2.5 ПДР України та у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується письмовими доказами по даній адміністративній справі та відеозаписом з диску.

За таких обставин, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у Житомирській області;/Житомир обл./21081300; Код отримувача: 37976485 ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UА0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300 ; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави, в особі ТУ ДСА України, в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу , визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя В. Є. Аксьонов