Справа № 137/139/24
Провадження № 33/801/216/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., з участю секретаря судового засідання Литвина С. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

У постанові суду зазначено, що 27 січня 2024 року о 20 год 33 хв на 347 км автодороги М-30 в с. Літинські Хутори Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Scoda Scala, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в повному обсязі у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу. Подія фіксувалась на безперервну відеофіксацію нагрудних портативних відеореєстраторів.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП доведена належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції та винесення її за неповного дослідження обставин справи, просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення відносно нього без належних підстав та за відсутності обґрунтованих доказів наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння. Ознаки, виявлені працівниками поліції, ОСОБА_1 одразу пояснив знаходженням на місці перебування працівників ТЦК, які можуть вручити йому повістку та відправити на передову.

Відеозапис, який знаходиться у матеріалах справи, не є безперервним та переривається. На ньому не зафіксовано вручення йому направлення для проходження огляду у медичному закладі та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також працівники поліції свідомо не роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови та де і коли він має право пройти освідування, тому суд безпідставно не взяв до уваги результати досліджень від 28 січня 2024 року про відсутність в організмі ОСОБА_1 будь-яких наркотичних речовин.

Окрім того працівниками поліції у порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

У судовому засідання ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені у ній обставини та просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до положень п. п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до пункту 4 Розділу І Інструкції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Із аналізу вказаних норм слідує, що підставою для проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у такому стані на основі виявлених ознак сп`яніння.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому згідно із вимогами пункту 11 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу серії ААД № 383727, 27 січня 2024 року о 20 год. 33 хв. на АД М30 347 км Літинські Хутори водій ОСОБА_1 керував т. з. Scoda Scala, д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в повному обсязі у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу. Подія фіксувалась на безперервну відеофіксацію нагрудних портативних відеореєстраторів. Протокол підписаний особою, яка його склала, та ОСОБА_1 .

У графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» ОСОБА_1 власноруч зазначив: «на окремому аркуші 1 шт. Додатково ще надам в суді з ознаками наркотичного сп`яніння не згоден» (а. с. 2).

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що 27 січня 2024 року ОСОБА_1 був направлений на огляд до КП ВОНД «Соціотерапія». У результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проведення огляду відмовився (а. с. 3).

На а. с. 4 містяться особисті пояснення ОСОБА_1 , зі змісту яких вбачається, що останній відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, вважаючи це безпідставним, і таким що затягнеться на довго і у нього не буде достатньо часу, щоб відпочити, так як з самого ранку повертається у м. Київ. З підозрою працівників поліції не згоден».

До матеріалів справи також долучені два відеозаписи із нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано як о 20 год. 33 хв. працівник поліції підходить до автомобіля Scoda Scala, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 . Поліцейський просить пред`явити документи на автомобіль та посвідчення водія. Коли ОСОБА_1 показує документи, поліцейський запитує чому той нервує, чому у нього трусяться руки та чи він нічого не вживав. ОСОБА_1 відповідає, що ні. Тоді поліцейський запитує коли той востаннє вживав коноплю, ОСОБА_1 відповідає, що 2-3 тижні тому, після чого поліцейський просить його заглушити авто та пройти на пост.

О 20 год. 37 хв. поліцейський повідомляє ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння: неприродня блідість обличчя, тремтіння. ОСОБА_1 пояснює, що їде з Івано-Франківська. Поліцейський пропонує пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у м. Вінниця та запитує чи не має ОСОБА_1 при собі речовин, обіг яких заборонений.

ОСОБА_1 повідомляє, що при собі нічого немає, востаннє курив на Новий рік. Каже, що стомився, тому не хоче їхати в лікарню, бо це займе багато часу, на що поліцейський роз`яснює йому, що за відмову від проходження огляду передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

О 20 год. 40 хв. поліцейський виписує направлення на огляд на стан сп`яніння, повідомляє, що ОСОБА_1 завезуть у лікарню та після огляду привезуть назад.

О 20 год. 42 хв. ОСОБА_1 запитує чи можна не їхати, поліцейський відповідає, що можна, але тоді на нього буде складено протокол за відмову від проходження огляду.

О 20 год. 46 хв. ОСОБА_1 повідомляє, що він хвилюється не через те, що перебуває у стані сп`яніння, а тому що його зупинила поліція, на що працівники поліції роз`яснюють, що для виключення підозри він має пройти огляд у лікарні, а також роз`яснюють про необхідність викликати на місце зупинки тверезого водія.

О 20 год. 47 хв. ОСОБА_1 запитує що буде, якщо він відмовиться від проходження огляду, поліцейський знову роз`яснює, що за відмову передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП, пропонує проїхати у лікарню.

О 20 год. 48 хв. ОСОБА_1 телефонує знайомим, щоб знайти тверезого водія.

Поліцейські знову пропонують пройти огляд, о 20 год. 50 хв. ОСОБА_1 відмовляється та повідомляє, що нервує через те, що його зупинили.

О 20 год. 53 хв. поліцейський знову запитує чи не бажає ОСОБА_1 пройти огляд, той вкотре відмовляється. Тоді поліцейський повідомляє, що на нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, розгляд справи буде проходити за викликом у Літинському районному суді, а також роз`яснює ОСОБА_1 його права.

О 20 год. 54 хв. поліцейський запитує ОСОБА_1 чи буде він надавати пояснення у протоколі чи на окремому аркуші, той відповідає, що надасть на окремому аркуші. Поліцейський починає складати адміністративні матеріали.

О 20 год. 55 хв. інший поліцейський проводить поверхневий огляд ОСОБА_1 , а також огляд автомобіля, після чого о 21 год. 17 хв. ОСОБА_1 пише власні пояснення.

О 21 год. 34 хв. поліцейський ознайомлює ОСОБА_1 зі змістом протоколу, ОСОБА_1 його підписує та пише пояснення також у протоколі. Поліцейський видає ОСОБА_1 тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, копію протоколу. ОСОБА_1 фотографує направлення на огляд.

О 21 год. 42 хв. поліцейський вкотре повідомляє ОСОБА_1 , що йому було б краще пройти огляд на стан сп`яніння, а також просить, щоб тверезий водій надав свої дані для їх фіксації у адміністративних матеріалах.

У рапорті інспектора Завальнюка С. зазначено, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування автомобілем шляхом передачі тверезому водію (а. с. 5).

Ураховуючи викладене, апеляційний суд виснує, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із ними та факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не спростовують.

Твердження ОСОБА_1 про те, що підстави для проходження огляду були відсутні апеляційний суд не бере до увагу, адже чинним законодавством у сфері безпеки дорожнього руху саме працівникам поліції надані повноваження із виявлення ознак того чи іншого сп`яніння у осіб, які керують транспортними засобами, та при цьому проходження огляду на стан сп`яніння є обов`язком для такої особи. Покликання ОСОБА_1 на те, що виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння були наслідком його зупинки поліцією та перебуванням поруч працівників ТЦК не є підставою для звільнення його від обов`язку на законну вимогу поліцейських після виявлення у нього відповідних ознак пройти огляд на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучені до матеріалів справи відеозаписи не є безперервними, а також, що на них не зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки до справи долучено два відеозаписи із різних камер двох поліцейських. При цьому на безперервному відеозаписі «27_01_2024 ОСОБА_1 (Завальнюк С) ААД 383727» (тривалість 01 год. 12 хв. 10 сек.) зафіксовані події від моменту зупинки ОСОБА_1 і до закінчення ознайомлення його зі складеними адміністративними матеріалами, а на відеозаписі «27_01_2024 ОСОБА_1 (Хомяк В) ААД 383727» (тривалість 28 хв. 23 сек.) зафіксовано проведення поверхневої перевірки та огляду автомобіля Scoda Scala, д.н.з. НОМЕР_1 .

Посилання ОСОБА_1 на те, що йому не було вручене направлення на огляд у медичному закладі є безпідставним, адже такої вимоги Інструкція не містить.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що працівники поліції свідомо не роз`яснили йому наслідки відмови та де і коли він має право пройти освідування, то вони є надуманими, оскільки на відеозаписі зафіксовано як поліцейські неодноразово роз`яснюють ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги наданий ОСОБА_1 результат досліджень від 28 січня 2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 не виявлено наркотиків у сечі (а. с. 35), оскільки йому інкримінується не керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також ОСОБА_1 посилається на те, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду, бо не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Проте такі доводи є необґрунтованими, адже відповідно до вимог п. 11 Розділу ІІ, п. 7 Розділу ІІІ Інструкції при виявленні ознак наркотичного сп`яніння поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень.

За таких обставин слід констатувати, що працівники поліції забезпечили ОСОБА_1 реальну, об`єктивну можливість реалізувати свій обов`язок та пройти огляд у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_1 такою можливістю не скористався.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, зводяться до незгоди із ними та факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, не спростовують.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 26 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження скаржника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не пропущені.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук