Справа № 529/1784/23
Провадження № 3/529/38/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з СПД №2 ВП №2 ГУНП в Полтавській областівідносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП у матеріалах справи відсутній, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 185 КУпАП, -

встановив:

23.12.2023 близько 23 год. 47 хв. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 не виконав неодноразову вимогу працівника поліції про припинення правопорушення, тримання дистанції, шарпав та штовхав працівника поліції, висловлювався нецензурною лайкою, поводив себе зухвало та нахабно, а дані дії вчинено з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 свою вину визнав частково, вказавши при цьому, що саме він того вечора викликав працівників поліції, оскільки ОСОБА_2 відмовилась розраховуватись з ним як з перевізником за надані послуги. Проте працівники поліції його спровокували до негативних дій з його боку, застосували до нього слізогиний газ, внаслідок чого він звертався до лікаря.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він працює водієм у ФОП ОСОБА_1 23.12.2023 приїхав на автомобілі, яким здійснює перевезення із замовниками до місця проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , оскільки останні відмовились розраховуватись за послуги перевезення. Через деякий час приїхали працівники поліції, яких викликав ОСОБА_1 .. Так у ОСОБА_1 виник конфлікт із замовником перевезення. Внаслідок чого працівник поліції став між останніми щоб уникнути між ними бійки. При цьому працівник поліції казав ОСОБА_1 щоб той тримав дистанцію, однак він не бачив щоб ОСОБА_4 штовхав поліцейського.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка, дослідивши матеріали справи та відеозапис, суддя дійшов наступного висновку.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Так, вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП підтверджується наступною сукупністю доказів:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №949230 від 24.12.2023 ;

-рапортом працівника РПП СПД №2 ВП №2 Огієнка О., згідно якого він 23.12.2023 перебуваючи на добовому чергуванні спільно з патрульним ОСОБА_5 , близько 23 год. 36 хв. отримав виклик про конфлікт, а саме заявник повідомив про те, що він є власником автобуса та з ним не хоче розраховуватись за надання послуг замовник. По прибуттю на місце події та опрацюванні вказаного повідомлення було встановлено, що власником автобуса являється ОСОБА_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та вимагав кошти від громадянки за перевезення з с. Михайлівка до смт. Диканька. Остання відмовилась йому надавати кошти, оскільки пасажирів відмовились забирати з місця де вони домовлялись. По прибутю на місце виклику поліції, ОСОБА_1 поводив себе зухвало, висловлювався нецензурною лайкою в бік людей та працівників поліції. Так в ході розмови з ОСОБА_1 , замовники погодились йому віддати кошти за перевезення однак, останній відмовився їх брати та пішов до водія автобуса ОСОБА_3 , з яким спілкувався його напарник ОСОБА_5 . Через деякий час ОСОБА_6 почув, що ОСОБА_5 почав попереджати ОСОБА_1 про припинення неправомірних дій та тримати дистанцію, а в разі невиконання таких вимог до нього буде застосовано спецзасоби та фізична сила. Після того як патрульний поліції Огієнко О. пішов у бік напарника ОСОБА_5 , побачив, що останній здійснив повалення на землю ОСОБА_1 .. Після цього ОСОБА_6 підбігши до напарника почав застосовувати спецзасіб. Після того як ОСОБА_1 заспокоївся з останнього були зняті спецзасоби;

-рапортом інспектора РПП СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП Темченка С.І. зміст якого аналогічний змісту рапорта інспектора Огієнка О.;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 з яких вбачається, що вона 23.12.2023 близько 23 год. найняла автобус з метою перевезення людей з відпочинку з с.Михайлівка до вул. Мічуріна в с-ща Диканька. Однак водій їх привіз в с-ще Диканька на вул. Кутузова де проживає ОСОБА_1 , мотивуючи це тим, що вони відмовились оплатити послуги перевезення. ОСОБА_2 готова була віддати грошові кошти ОСОБА_1 , який в той час перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак він сказав що гроші брати не буде. В подальшому ОСОБА_1 чинив опір працівникам поліції;

-дослідженим відеозаписом з боді-камер працівників поліції з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно вів себе агресивно по відношенню до інших громадян, які знаходились біля нього, на неодноразову вимогу працівника поліції тримати дистанцію та зауваження щодо своєї поведінки ОСОБА_1 не реагував. Останньому дійсно було роз`яснено працівником поліції, що до нього можуть бути застосовані спецзасоби, які в подальшому з метою запобігання продовження конфлікту та його агресивного поводження, були застосовані.

Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 1 ст. 185 КУпАП повністю доведена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують вину ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи вище викладене, дані про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, його винність у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, тому приходжу до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі визначеному санкцією ст.185 КупАП.

Відповідно до Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 280, 283 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 136 (сто тридцять шість) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя: Л.Є. Петренко