Справа № 727/846/24
Провадження № 3/727/490/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Гавалешко П.С., розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Чернівецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протокола про адміністративне правопорушення серії ААД № 631937 від 14 січня 2024 року о 17 год 00 хв. ОСОБА_1 , знаходячись в м. Чернівці, по вул.Бережанська буд. № 32, керуючи транспортним засобом марки «Renault» державний номерний знак НОМЕР_1 , самостійно залишив місце вчинення ДТП до якого був причетний.

Вказані порушення діючого законодавства підпадають під дію ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надав до суду заяву в якій вину у вчиненому правопорушенні визнає.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП неприбуття у судове засідання правопорушника не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку порушення ст. 122-4 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 122-4 КУпАП України передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд прийшов до висновку, що вина правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП України, доведена письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП.

Дії правопорушника ОСОБА_1 , за ст. 122-4 КУпАП України кваліфіковано вірно.

До обставин, які пом`якшують відповідальність правопорушника, відноситься щире каяття.

Обставин, які обтяжують відповідальність правопорушника, не вбачається.

При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 122-4 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАп України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 33-35, 38, 40-1, ст. 122-4 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та призначити стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п?ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду на протязі десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя П.С. Гавалешко