Провадження № 3/127/4114/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 25.11.2021, органом 0511, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06.05.2024 о 12:30 год. у АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: ображав словесно, вдарив в обличчя відносно дружини ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоди психічному та фізичному здоров`ю.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином за єдиною відомою суду адресою.

Так, повернуте на адресу суду поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» є належним повідомленням особи про дату судового розгляду та свідчить про умисне неотримання судової повістки, що узгоджується з позицією Верховного Суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023.

Крім того, інформація щодо розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності доступна для ознайомлення усім заінтересованим особам і може бути безперешкодно отримана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за її власним бажанням на офіційному веб-сайті суду.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07.07.1989 передбачено, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження

Відтак, не проявлення належної заінтересованості у результатах розгляду справи протягом тривалого строку, не звернення до суду за інформацією щодо стану розгляду справи не може вважатись порушенням права на справедливий розгляд справи.

Враховуючи викладене, а також позицію Верховного Суду, викладену у справі № 910/9836/18 від 12.03.2019, де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі, з урахуванням того, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило та виходячи з положень ст. 268 КУпАП, що під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 308985 від 06.05.2024 слідує, що ОСОБА_1 06.05.2024 о 12:30 год. у АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: ображав словесно, вдарив в обличчя відносно дружини ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоди психічному та фізичному здоров`ю.

Вказані обставини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, крім вищевказаного протоколу також підтверджуються рапортом працівників поліції, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.05.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та копією термінового заборонного припису.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.05.2024, ОСОБА_2 просить прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_1 , який 06.05.2024 о 12:40 год. вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою та наніс удар рукою в область обличчя.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 06.05.2024 біля будинку вона зустріла чоловіка ОСОБА_1 , з яким не проживає з січня 2024 року та планує розлучатись. У свою чергу, ОСОБА_1 одразу почав ображати ОСОБА_2 нецензурною лайкою та наніс удар рукою в область обличчя.

З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства вбачається, що працівниками поліції встановлено високий рівень небезпеки ОСОБА_1 та винесено терміновий заборонний припис.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує всі обставини справи, а тому приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ОСОБА_1 аналогічних правопорушень у майбутньому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: