ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/374/23 Номер провадження 33/814/267/24Головуючий у 1-й інстанції Козир В. П. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі адвоката Галушко С.С., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Галушко Сергія Станіславовича, який дії в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 18 березня 2023 року о 15 годині 45 хвилини останній с. Мильці по вул. Центральна керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 2104, державний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, тест проходив на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» тест №597,результат огляду склав 0,84%проміле, з тестом водій погодився, від огляду лікарем відмовився, чим порушив вимоги підпункту «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисника Галушко С.С. який дії в інтересах ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2023 року та закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд відмовив у задоволенні цього клопотання про виклик свідків та загалом розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката, тим самим порушив право ОСОБА_1 .

Крім того, апелянт посилається на те, що на відеозаписі, що міститься в матеріалах справи, не зафіксовано процесу роздрукування паперового результату тестування та ознайомлення з ним ОСОБА_1 , не зафіксовано процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення та правильності внесення до нього відомостей про тестування.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасника справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 березня 2023 року о 15 годині 45 хвилин ОСОБА_1 у с. Мильці по вул. Центральна керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 2104, державний номерний знак НОМЕР_1 , належним ОСОБА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, тест проходив на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» тест №597,результат огляду склав 0,84%проміле, з тестом водій погодився, від огляду лікарем відмовився, чим порушив вимоги підпункту «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 18.03.2023 року, результатами тесту проведеного за допомогою газоаналізатора (Alcotest 6810) від 18.03.2023 року (а.с.6), прилад показав 0,84 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, який містить напис в графі "з результатами згоден" - містить підпис ОСОБА_1 (а.с.5), відеозаписами, відеофайли яких записані на диску, долученому до матеріалів справи(а.с.11).

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.9а. ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.9а. ПДР України.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції було допущено порушення права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, на справедливий суд, адже розглянув справу без її участі, апеляційний суд відхиляє, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Із наведеного вбачається, що законодавством встановлено категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У вказаному переліку не зазначено ч.1 ст.130 КУпАП, із чого можна дійти висновку, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді справи щодо неї не є обов`язковою.

Крім того адвокатом Галушко С.С. 26.09.2023 р. подано до суду заяву з проханням щодо зібрання доказів, в якій зазначено, що справу можна слухати у відсутність ОСОБА_1 та його захисника.

Доводи апелянта про те, що на відеозаписі, що міститься в матеріалах справи, не зафіксовано процесу роздрукування паперового результату тестування та ознайомлення з ним ОСОБА_1 , не зафіксовано процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення та правильності внесення до нього відомостей про тестування, суд відхиляє дані доводи, виходячи з наступного.

Із відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що факт руху та керування транспортним засобом на відеозаписі зафіксовано (хронологічний відрізок 15:38:50) також, водій вимогу поліцейських про зупинку виконав не одразу. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , надав пояснення, що вчора вживав алкогольні напої, та добровільно погодився пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу; результати тесту склали 0,84 % (хронологічний відрізок 15:49:15); вину у вчинені адміністративного правопорушення визнав. Від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився. Складення протоколу про адміністративне правопорушення та фіксування технічними засобами адміністративного правопорушення відбувалося у відповідності до вимог КУпАП, права особи, відносно якої було складено протокол, працівниками поліції порушені не були (хронологічний відрізок 15:53:48).

Також до матеріалів справи додані інші докази, які підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 18.03.2023 року, результатами тесту проведеного за допомогою газоаналізатора (Alcotest 6810) від 18.03.2023 року (а.с.6), прилад показав 0,84 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, який містить напис в графі "з результатами згоден" - містить підпис ОСОБА_1 (а.с.5).

Доводи щодо того, що з долученої до справи роздруківки результату тесту, не вбачається кого вона стосується, а відтак вона не може бути належним доказом по справі, суд не бере до уваги, оскільки зафіксовані в ній дані підтверджуються іншими доказами по справі, а тому не викликають сумнівів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника Галушко С.С., який дії в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Галушко Сергія Станіславовича, який дії в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин