Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/957/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №305327 від 21.03.2024 року вбачається, що 21.03.2024 року, близько 13 год. 50 хв., на автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин, 217 км., ОСОБА_1 вчинив злісну непокору неодноразовим законним вимогам поліцейського ОСОБА_2 при виконанні ним службових обов`язків, а саме не пред`являв документ, що посвідчує його особу, намагався залишити місце правопорушення, не реагував на неодноразові попередження про припинення правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав, вказав про те, що поліцейські не висували до нього жодних законних вимог.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об?єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов?язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв?язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Тобто слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної законної вимоги поліцейського.

З даної норми вбачається, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Як встановлено в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26.06.1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №305327 від 21.03.2024 року вказано, що ОСОБА_1 21.03.2024 року, близько 13 год. 50 хв., на автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин, 217 км., вчинив злісну непокору неодноразовим законним вимогам поліцейського ОСОБА_2 при виконанні ним службових обов`язків.

Проте, пояснень працівника поліції щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять. Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , під час складання протоколу про адміністративне правопорушення також не відбирались та суду не надані. Також, відсутні пояснення будь-яких свідків.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою службовою особою внесено відповідний запис про те, що свідки ним не залучалися у зв`язку з відеофіксацією події, проте до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не долучено відеозаписів із нагрудних відеокамер поліцейських, що унеможливлює їх дослідження судом.

Копія постанови серії ДП18 №003337 від 21.03.2024 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ст. 125 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, не містить відомостей про обставини, які мають значення для даної справи.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі, до матеріалів справи долучено лише рапорти поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Маслюківського Д. від 21.03.2024 року та 22.03.2024 року, які на переконання суду, не можуть слугувати однозначним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки рапорт працівника поліції відноситься до внутрішніх службових документів, що створюються та використовуються в діяльності поліції. До того ж у даному випадку працівник поліції є зацікавленою особою у розгляді справи, що ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин.

Будь-які інші відомості, пояснення, докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення у матеріалах справи відсутні. В той же час складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за відсутності інших доказів на підтвердження його вини, не є достатнім для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Таким чином всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що матеріалами справи не підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

При цьому слід звернути увагу на те, що суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а відтак, провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 9, 185, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 251, 252, 256, 260, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави за розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В. Винар