Справа № 751/8345/23 Головуючий у 1 інстанції Лібстер А.С.
Провадження № 33/4823/728/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Хайтова П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Хайтова П.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 22 вересня 2023 року в 00 год 32 хв, у місті Чернігові, по вул. Глібова, 62, ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9«а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився в установленому законодавством порядку у лікаря-нарколога, результат позитивний - 0,27 проміле, що підтверджується висновком КНП «ЧОПНЛ» від 22.09.2023 №752.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Хайтов П.В. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування скарги послався на порушення місцевим судом норм ст.268 КУпАП, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без участі ОСОБА_1 . Зазначив, що місцевий суд в оскаржуваній постанові вказав, що ОСОБА_1 пройшов освідування на місці зупинки з використанням приладу «Драгер», результат якого був - 0,58 проміле. ОСОБА_1 , не погодившись з результатом огляду, висловив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Відповідно до висновку лікаря-нарколога, його підзахисний був визнаний таким, що перебував у стані алкогольного сп`яніння. Проте, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не вказав рівень проміле, визначений за допомогою приладу «Драгер» у лікаря-нарколога. При цьому, результат повторного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння складав 0,27 проміле, що на думку сторони захисту, не є алкогольним сп`янінням, з урахуванням похибки приладу Драгер та норм Віденської Конвернції «Про дорожній рух». Так, показник приладу Драгер - 027 проміле, згідно норм міжнародного законодавства є природною нормою алкоголю у повітрі, що видихається, тому вина ОСОБА_1 у порушенні вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху є недоведеною поза розумним сумнівом.

Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, у зв`язку з перебуванням на службі у ЗСУ, а також не мав можливості вчасно звернутися за правовою допомогою та подати апеляційну скаргу, через постійне перебування на військовій службі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно зі ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №520993 від 22.09.2023, ОСОБА_1 , 22 вересня 2024 року в 00 год 32 хв, по вул. Глібова, 62, у м. Чернігові, керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився в установленому законодавством порядку у лікаря-нарколога, результат позитивний - 0,27 проміле, що підтверджується висновком КНП «ЧОПНЛ» від 22.09.2023 №752 (а.с.3).

Отже, даний протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу «Драгер», результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 0,58 проміле. З результатом останній не погодився, при цьому погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі (а.с.4).

Згідно з висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лікаря Наркологічного диспансерного відділення КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» ОСОБА_3 від 22.09.2023, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.6)

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення комендантської години. Під час перевірки документів та спілкування з водієм у поліцейських виникла підозра про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено та запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився, результат огляду - 0,58 проміле. Після проведення огляду на місці водій зазначив поліцейському, що випив незначну кількість алкоголю, проте з результатом приладу «Драгер» не погодився. При цьому, ОСОБА_1 пропонував поліцейському «домовитися» не складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Після чого надав згоду проїхати до медичного закладу для огляду у лікаря-нарколога. В медичному закладі проведений огляд та отриманий висновок про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що водій був ознайомлений та зауважень не мав.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Не є переконливими і посилання сторони захисту, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння у відповідності до Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, оскільки мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, що становить 0,5 проміле, з огляду на таке.

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01.05.1971, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Згідно з п.7 розділу 2 вищезгаданої Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихаємому повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2 проміле, а тому порушень норм національного та міжнародного законодавства при розгляді справи в місцевому суді апеляційний суд не вбачає.

Інші твердження сторони захисту висновків місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Хайтову П.В. строк на апеляційне оскарження постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Хайтова П.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний