Справа 556/1195/24
Номер провадження 3/556/642/2024
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2024 року

Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області, Л.О.Котик, розглянувши матеріали, що надійшли від ВП №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , не працює,-

За ч.2 ст.184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно Протоколу про адмінстративне правопорушення від 15.04.2024 року серії ВАД№238154, 15.04.2024 р. близько 15:00 год. ОСОБА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя неповнолітніхх дітей, а саме: в будинку брудно, відсутнє гаряче харчування.

В судове засідання на виклик суду, яке було призначене - 27.05.2024 р., що здійснювався шляхом направлення повістки рекомендованим листом, згідно Трекінгу Укрпошти вручено особисто 09.05.2024 року, ОСОБА_1 - не з`явилася.

Протокол про адміністративне правопорушення складався у присутності ОСОБА_1 , в ньому зазначена інформація, що справа буде розглядатися у Володимирецькому районному суді, факт ознайомлення з цим правопорушниця підтвердила своїм підписом. Таким чином, ОСОБА_1 будучи обізнаною про складення стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення та направлення матеріалів до суду, мала би вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Однак заяв чи клопотань від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на адресу суду не надходило.

Суддя вважає, що перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог ст.ст. 38 та 277 КУпАП, а тому, відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП дана справа розглянута за відсутності правопорушниці, оскільки ОСОБА_1 своїм правом не скористалася та у судове засідання не з`явилася.

Подібний висновок суду ґрунтується, крім положень КУпАП, також на практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ). Зокрема, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Вина правопорушниці стверджується також і матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення від 15.04.2024 року серії ВАД№238154, рапортом чергового ВП №1, постановою Володимирецького районного суду від 04.12.2023 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відеоматеріалами на оптичному диску, з яких вбачається, що в будинку брудно, не прибрано, відсутнє гаряче харчування, діти перебувають в брудному одязі, постільна білизна не охайна, на стінах відірвані шпалери, ОСОБА_1 перебуває в нетверезому виді. Не створені належні умови для проживання дітей.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст.150 СК України. Так, батьки зокрема зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст.34 та ст.35 КУпАП, судом не встановлено.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховується характер вчиненого правопорушення, особу винної, яка офіційно не працевлаштована, має на утриманні неповнолітніх дітей, обставини вчиненого нею адміністративного правопорушення, те, що воно вчинено повторно протягом року.

А тому суд рахує за правильне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір, згідно ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ч.2 ст. 184 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за ч.2 ст. 184 КУпАП у вигляді штрафу в прибуток держави в сумі - 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Суддя: