Справа № 347/603/24
Провадження № 33/4808/615/24
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Кіцула Ю.С.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю водійки ОСОБА_1 та її захисника Курко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Курко В.М. на постанову Косівського районного суду від 25.04.2024 року

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням штрафу 17 000 грн. і позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що вона 10.03.2024 року о 21 год. 00 хв. в с. Старий Косів по вул. Миру керувала транспортним засобом Вольцваген Пассат . АТ 50 76 НІ в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» Алкотест 6810, результат позитивний 1,69 %, чим порушила вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через істотні порушення процесуального та матеріального права. Зазначає, що 10.03.2024 року близько 21.20 год. ОСОБА_1 знаходилася в салоні автомобіля Вольцваген Пассат н.з. НОМЕР_1 в с. Старий Косів по вул. Миру разом з ОСОБА_3 , вони розмовляли, автомобіль був припаркований на узбіччі, двигун не запущений. В цей час до них під`їхав службовий поліцейський автомобіль, працівники якого сказали що у т/з ОСОБА_1 не працює ліва фара. Тоді працівники поліції спитали ОСОБА_1 , чи вона вживала алкогольні напої, на що вона відповіла «ні». Після цього їй було запропоновано пройти освідчення на факт вживання алкоголю. ОСОБА_1 розгубилася, почала плакати, так як не була ніколи в подібних ситуаціях. Протокол складений з порушенням ст. 256 КУпАП, Інструкції «З оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» та Інструкції «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, шо знижують увагу та швидкість реакції», а саме:

- працівники поліції не надали в розпорядження суду жодних доказів керування ОСОБА_1 автомобілем. Остання наголошує що автомобілем вона не керувала;

- не зазначено за допомогою якого технічного пристрою здійснювався огляд на стан алкогольного сп`яніння, а саме не вказаний його заводський номер, що позбавляє можливостей його ідентифікації;

- в долученому до матеріалів справи акті на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що він проводився поліцейським на місці без присутності двох свідків. У вказаному акті не зазначено час, дату та місце його складання, тобто огляд був проведений без залучення двох свідків;

- додані до справи файли з записом відео-фіксації не містять повного запису відео відео фіксації з місця події. Долучені до матеріалів справи частини відео незрозуміло з якого пристрою, тобто не з бодікамери, без дати, часу та номера записуючого пристрою;

- відеозапис не відповідає фактичним обставинам справи і сам він є не повний, містить фрагменти спілкування поліцейських під час провадження по справі та переривається;

- судом не взято до уваги та не надано оцінки поясненням свідка ОСОБА_3 , які підтвердила пояснення ОСОБА_1 , що остання не керувала транспортним засобом.

Таким чином, апелянт вважає, що у даній справі не доведено поза всяким розумним сумнівом факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп?яніння, що є підставою для закриття провадження у справі.

Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, пояснення ОСОБА_1 та її захисника Курко В.М. про підтримання апеляції та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова суду щодо ОСОБА_1 не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без прояву обвинувального ухилу і суворо додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але її вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і її було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.

Апеляційний суд вважає обґрунтованою позицію захисника про те, що сумнівним є показник алкотестера у цій справі. Спротувати цей сумнів неможливо через те, що наявні у справі копії свідоцтв про його повірку ніким не засвідчені, тому вони не мають юридичної сили. Вказаний сумнів в силу ст. 62 Конституції України слід трактувати на користь водія.

Обгрунтованою є позиція захисника щодо неправомірності пред`явленої ОСОБА_1 ознаки її сп`яніння неадекватна поведінка, оскільки ця ознака спростовується даними відеозапису події про адекватність її поведінки.

До істотного процесуального порушення права ОСОБА_1 на захист апеляційний суд відносить те, що суд не перевірив факт вручення їй копії протоколу про правопорушення, як цього вимагає ст. 254 КУпАП, а при її врученні не дослідив її якість на читабельність, що ставить під сумнів належність пред`явленого їй обвинувачення.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення окремих апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду скасуванню, як постановлена без врахування істотних процесуальних порушень.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягала би виправданню за недоведеністю її вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови із закриттям справи у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Не всі апеляційні доводи апеляції дають підставу для скасування постанови суду, оскільки більшість з них переконливо спростовуються доводами й мотивами суду першої інстанції, з якими погоджується апеляційний суд. Тому апеляція підлягає частковому задоволенню.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Курко В.М. задовольнити частково, постанову постанову Косівського районного суду від 25.04.2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький