490/361/24 від07.03.2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Спінчевській Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП « ОСОБА_2 »,

-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1224 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу від 12 січня 20204 серії АДД №559889, 10 січня 2024 року о 12 годині 08 хвилин, за адресою: перехрестя вул.7А Повздовжня та вул.1-А Лінія, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110247, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , стала учасником ДТП, після чого залишила місце пригоди, чим порушила п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1224 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_3 не з`явилась, просила про розгляд справи за її відсутності, за наявними матеріалами справи, вину у вчиненному не визнала.

Дослідивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Диспозиція ст.1224 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.1224 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, після дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3 зупинила свій транспортний засіб, вийшла з автомобіля та спілкувалась з водієм трамваю.

Так, ОСОБА_3 в своїх поясненнях зазначила, що близько 40 хвилин очікувала на приїзд працівників "Миколаївелектротранс", в подальшому залишила водію трамваю технічний паспорт свого транспортного засобу, а сама відійшла до магазину "Міда", так як там на неї чекав її маленький син, після того як забрала дитину ОСОБА_3 повернулась на місце ДТП, проте вже нікого там не застала. Наміру приховуватись не мала.

В своїх поясненнях водій трамваю, ОСОБА_4 , підтвердила, що ОСОБА_3 після ДТП вийшла зі свого транспортного засобу та в ході розмови повідомила, що була засліплена сонцем, тому нічого не бачила. Крім того, ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_3 віддала їй в руки технічний паспорт свого транспортного засобу, а сама пішла до магазину «Міда», так як там на неї чекала її маленька дитина.

Тобто, ОСОБА_3 не мала на меті приховувати факт дорожньо-транспортної пригоди, або обставини скоєння, або уникнути відповідальності, а тому, на переконання суду, умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст.1224 КУпАП, в її діях відсутній.

Будь-які інші докази, які б свідчили про зворотнє до матеріалів справи не долучені.

Відповідно вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.1. ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши викладені обставини та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з причини відсутності в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого за ст.1224 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.1224 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В.Л.Лященко