МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2024 р. Справа № 370/2865/23

Суддя Макарівського районного суду Київської області Білоцька Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , працює водієм у ПП «Транс Логістик»,

за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №485072 від 29.10.2023 року, 29.10.2023 року о 18 год. 25 хв. в Бучанському районі, смт Макарів по вул. Я. Мудрого, поблизу буд. № 52, водій ОСОБА_1 керував автомобілем INTERCARGO TRUCK д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку під відеозапис на нагрудну бодікамеру поліцейського, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №483407 від 29.10.2023 року, 29.10.2023 року о 18 год. 25 хв. в смт Макарів, вул. Ярослава Мудрого, водій автомобіля INTERCARGO TRUCK д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 під час руху заднім ходом, не переконався що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на магазин та пошкодив його, чим завдав матеріальні збитки, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Окрім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №483406 від 29.10.2023 року, 29.10.2023 року о 18 год. 25 хв. в смт Макарів, вул. Ярослава Мудрого, водій автомобіля INTERCARGO TRUCK д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме: здійснив наїзд на магазин, після чого місце пригоди залишив, чим порушив п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав. Пояснив, що дорожньо-транспортної пригоди не було, його автомобіль не мав жодних пошкоджень, а тому він залишив місце події поїхав по інших справах.

Вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, керуюся наступним.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 124 КУпАП за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно п. 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 р., № 1306, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

При цьому, матеріали справи не мають жодних доказів на підтвердження викладених у протоколі фактів, а саме: щодо здійснення водієм ОСОБА_1 наїзду на магазин та пошкодження його.

Надані до протоколу фотознімки не підтверджують того факту, що саме водієм ОСОБА_1 було пошкоджено дах магазину.

На противагу викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення обставинам, ОСОБА_1 було надано до суду Акт огляду автомобіля INTERCARGO TRUCK д.н.з. НОМЕР_1 механіком з випуску автомобілів ПП «Транс Логістик», відповідно до якого при огляді транспортного засобу INTERCARGO TRUCK д.н.з. НОМЕР_1 після настання описаних у протоколі подій не було виявлено пошкоджень, які б підтверджували пошкодження даху магазину.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, а тому відсутні підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та провадження у справі у цій частині підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, передбачена адміністративна відповідальність.

Для настання адміністративної відповідальності за даною статтею необхідно встановити факт настання дорожньо-транспортної пригоди, а також факт залишення водієм місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

При цьому, як було зазначено судом вище, у даному випадку відсутні докази причетності ОСОБА_1 до зазначеної у протоколі дорожньо-транспортної пригоди, а що свідчить про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд керується наступним.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність осіб, що керують транспортними засобами, настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції підлягають лише особи, які керують транспортним засобом.

Згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за № 28/3299 (далі Інструкція), з метою фіксування правопорушення працівниками поліції застосовуються технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП до протоколу було долучено диск з відеозаписом.

Суд зауважує, що при дослідженні в судовому засіданні відеозапису встановлено, що останній не містить фіксації факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що узгоджується із його поясненнями. На відеозапису, який долучений до матеріалів справи, не зафіксовано а ні обставин зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , а ні факту того, що цей транспортний засіб рухався. Так, на відео зафіксовано, що працівники поліції просто ведуть спілкування із ОСОБА_1 на вулиці. При цьому, транспортного засобу INTERCARGO TRUCK д.н.з. НОМЕР_1 на відео взагалі не зафіксовано.

Отже, наявний у матеріалах справи відеозапис не підтверджує, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції і він керував транспортним засобом з будь-якими ознаками чи у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім та вірогідним доказом на підтвердження вини особи в скоєні вказаного адміністративного правопорушення, зважаючи на ті обставини, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності не визнає своєї вини, а будь-які інші докази відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

А згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналізуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, викладених у протоколі.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, встановлені під час апеляційного розгляду обставини, а також те, що згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247,221,283,284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а також особою, щодо якої її винесено чи потерпілим до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо вона буде оскаржена. В інакшому разіпісля її перегляду Апеляційним судом.

Суддя Л.В.Білоцька