ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1036/22 Номер провадження 33/814/681/24Головуючий у 1-й інстанції Река А. С. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Шаповал В.Д., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Гонтара Валерія Миколайовича на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 лютого 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 086734 від 26 серпня 2022 року зазначено, що 26 серпня 2022 року в с. Омельник Кременчуцького району, по вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, при здійсненні маневру, а саме повороту ліворуч, не надала перевагу в русі транспортному засобу Daewoo-ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого трапилася дорожньо-транспортна пригода, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 16.15 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 лютого 2024 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив, захисник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Гонтар В.М. подавши апеляційну скаргу, в якій просив постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26.02.2024 року скасувати та постановите нове рішення, яким визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд не звернув увагу на те, що згідно протоколу вбачається, що 26 серпня 2022 року в с. Омельник по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, при здійсненні маневру, а саме повороту ліворуч, не надала перевагу в русі транспортному засобу Daewoo-ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок чого трапилося дорожньо-транспортна пригода, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, посилається на те, що ні ОСОБА_1 , ні її адвокат не заперечували наявність дорожнього знаку «дати дорогу» на відповідному перехресті.

Разом із тим, посилається на те, що судом при ухвалені постанови, було надано перевагу висновку експерта №1271-1272 від 31 липня 2023 року і це при тому, що вказаним експертним висновком не досліджувалось взагалі питання щодо відповідності дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності п.16.15 ПДР. При цьому, суд вдався до повного відхилення як доказу №СЕ-19/117/22/14203-ІТ від 27 жовтня 2022 року пославшись лише на те, що експертом взято, нібито, не ті вихідні дані. Які саме вихідні дані, на думку суду, мав вчинити експерт, які вивчив і в чому неправильність його висновків в постанові суду не зазначено.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення за ст. 245 КУпАП, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у відповідності до закону.

Закриваючи провадження у справі у зв`язку з відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що зібрані по справі докази не доводять наявності в діях останньої складу правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

На думку суду апеляційної інстанції вказані висновки є передчасними, оскільки вони сформовані на доказах, які мають суперечливий та не в повній мірі об`єктивний характер, це притому що докази подані стороною обвинувачення були відхилені без належного для того обгрунтування.

Крім того, судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що на момент винесення рішення пройшло майже два роки з дня вчинення правопорушення.

Згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Пунктом 7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього кодексу.

Згідно ст. 284 КУпАП справа підлягає закриттю за наявності обставин, передбачених ст. 247 даного Кодексу.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст.38 КУпАП, на момент розгляду справи судом закінчилися, вбачаються підстави для закриття провадження у справі.

Вирішуючи питання про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, судом враховано положення ст.6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Судом також враховано, що п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження в справі про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення ч.1 ст.247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст.280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст.284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Тобто, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Таким чином, на даний момент розгляду зазначеної справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, минуло більше трьох місяців з дня виявлення цього правопорушення, тобто минув встановлений ст. 38 КУпАП строк давності накладення адміністративного стягнення, а тому на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 адвоката Гонтара Валерія Миколайовича задовольнити частково.

Постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 лютого 2024 року скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин