Справа № 352/57/24
Провадження № 33/4808/185/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції ГРИНЬКІВ Д. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Костіва І.Я. та Ющука В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Костіва Івана Ярославовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за наступних обставин:

25 грудня 2023 року о 08 год. 30 хв. на автодорозі Н-10 «Стрий-Чернівці» поблизу с. Марківці водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки AUDI номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду та стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі адвокат Костів І.Я. просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що не згідний з рішенням суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що судом не враховано незаконність зупинки транспортного засобу, оскільки жодних порушень ПДР працівниками поліції не озвучено та не задокументовано.

Пояснює, що судом першої інстанції не враховано, пояснення ОСОБА_1 що на вимогу поліцейського водій пройшов огляд на місці за допомогою алкотестера Драгер, результат якого становив 0% проміле, але казаний факт з відеозапису видалений. Після того, як ОСОБА_1 було безпідставно зупинено, працівники поліції провели поверхневий огляд, оскільки пасажир виглядав дещо підозріло. Внаслідок поверхневого огляду у водія та пасажира було виявлено паперовий згорток з канабісом. Після виявлення наркотичних засобів працівники поліції запитали коли ОСОБА_1 востаннє вживав наркотичні засоби, на що він відповів, що більше двох днів тому. На пропозицію працівників поліції проїхати на огляд в медичний заклад ОСОБА_1 погодився, на що працівники поліції почали роз`яснювати, що в такому випадку наркотичні засоби в організмі будуть виявлені у будь-якому випадку, необхідно буде ставати на облік у лікаря-нарколога та щотижня здавати біологічний матеріал на аналіз. Окрім того ОСОБА_1 буде притягнутий до кримінальної відповідальності за зберігання наркотичних засобів, автомобіль буде вилучений на арешт майданчик. Однак, якщо він під відеозапис відмовиться від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння - тільки сплатить штраф, а автомобіль зможе відразу ж забрати його друг. Вказані обставини також видалені з відеозапису, або ж відеозапис було зупинено. Перелякавшись кримінальної відповідальності, ОСОБА_1 погодився на пропозицію поліцейських та під запис оголосив відмову від проходження огляду. Таким чином, інспектор патрульної поліції під тиском змусив ОСОБА_1 відмовитися пройти огляд на стан сп`яніння, чим позбавив його права на проходження такого огляду.

Наголошує, що в матеріалах справи міститься недопустимий доказ, а саме рапорт працівника поліції, оскільки рапорти не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначає, що працівники поліції надали відеозапис із місця зупинки ОСОБА_1 вибірково, тільки те, що вважали за потрібне для встановлення його вини у вчиненні правопорушення, однак суд не врахував даний факт.

Також зазначає, що перед і при процедурі складання протоколу ОСОБА_1 не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист.

А також вказує, що направлення на огляд до медичного закладу було виписане взагалі без присутності ОСОБА_1 , що є порушенням вимог закону.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Костів І.Я. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно. Клопотань не заявлено. Просили задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення учасників, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Твердження апелянта, що перед і при процедурі складання протоколу ОСОБА_1 не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист не є слушним, оскільки право на захист виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та роз`яснення прав, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції. Працівниками поліції було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката. Дане право було реалізоване ОСОБА_1 , про що свідчить залучення адвоката, який представляє його інтереси в суді. Тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25 грудня 2023 року серії ААД № 587496 (а.с. 1) 25 грудня 2023 року о 08 год. 30 хв. на автодорозі Н-10 «Стрий-Чернівці» поблизу с. Марківці водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки AUDI номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду та стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським СРПП відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП старшим сержантом поліції Човганом В.І., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП підписаний ним, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 дав пояснення на окремому аркуші (а.с. 3) де вказав, що 25 грудня 2023 року він рухався на своєму авто із села в Івано-Франківськ. По дорозі його зупинили працівники поліції і в ході спілкування запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він відмовився, оскільки курив марихуану. Також при поверхневій перевірці він повідомив, що у сумочці має паперовий згорток із марихуаною. У зв`язку з цим працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення та роз`яснено його права. Вказує, що з протоколом згідний.

Також ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП, відповідних Інструкцій, не здобуто.

Виклад обставин в протоколі цілком відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

В протоколі зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, а саме, що він відмовився.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ПНЦ ІФ ОР (а.с. 2) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки наркотичного сп`яніння зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння очей проте від проходження огляду відмовився.

Твердження апелянта про, що направлення на огляд до медичного закладу було виписане взагалі без присутності ОСОБА_1 , що є порушенням вимог закону не є слушним, оскільки водій не доставлявся у медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, бо відмовився від проходження такого огляду у медичному закладі, а направлення лише фіксує факт такої відмови.

Також твердження апелянта про те, що в матеріалах справи міститься недопустимий доказ, а саме рапорт працівника поліції, оскільки рапорти не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення не є слушним, оскільки рапорти поліцейських за своїм правовим змістом є документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, враховую, що в рапорті від 25 грудня 2023 року року (а.с. 6) містяться дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення і він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 5), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано процес зупинки транспортного засобу марки AUDI номерний знак НОМЕР_1 у зв`язку з порушенням правил ПДР, зафіксовано процес спілкування працівників поліції з водієм та проведення поверхневого огляду під час якого виявлено паперовий згорток з канабісом. Також в ході спілкування з водієм ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, однак від такого ОСОБА_1 відмовився. Після цього працівник поліції пояснив ОСОБА_1 наслідки відмови та ще раз запропонував пройти огляд, проте ОСОБА_1 відмовився. Після відмови працівник поліції повідомив водія ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На запитання працівника поліції коли останній раз ОСОБА_1 вживав наркотичні засоби, останній дав відповідь що два дні тому. Також працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його прав та обов`язків які передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції надали відеозапис із місця зупинки ОСОБА_1 вибірково, тільки те, що вважали за потрібне для встановлення його вини у вчиненні правопорушення, оскільки досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи, а також фіксують дії працівників поліції щодо встановлення факту відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння, а саме це, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху ставиться у вину ОСОБА_1 .

Під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому твердження апелянта про те, що інспектор патрульної поліції під тиском змусив ОСОБА_1 відмовитися пройти огляд на стан сп`яніння, чим позбавив його права на проходження такого огляду є голослівним та не підтвердженим жодним доказом, також з відеозаписів вбачається ввічливе та коректне спілкування працівників поліції з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також посилання апелянта на те, що працівниками поліції не озвучено та не задокументовано жодних порушень ПДР і відповідно зупинка транспортного засобу є безпідставною не є слушним, оскільки причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови водія від огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозапис, підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, на пропозицію поліцейського відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що підтверджується змістом відеозаписів та відсутні заперечення особи під час оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважаю, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Поліцейські, з огляду на виявлення передбачених п. 4 Розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , мали підстави пропонувати йому пройти огляд.

Щодо виявлених ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , необхідно зазначити, що поліцейський фактично виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак наркотичного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якого працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Костіва Івана Ярославовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2024 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло