Справа № 226/1564/24

ЄУН 226/1564/24
Провадження № 3/226/415/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Клепка Людмила Іванівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції №2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця 54 бригади ЗСУ, стрільця, проживаючого: АДРЕСА_1 , за ст.130 ч.2, 126 ч.3 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

14.06.2024 року о 22.20 год. біля буд. №20 на м-ні «Молодіжний» в м.Мирноград Донецької області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) і на вимогу працівника поліції від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ст.130 ч.2 КУпАП.

Крім того, в вину ОСОБА_1 ставиться те, що 14.06.2024 о 22.20 год. біля буд. №20 на м-ні «Молодіжний» в м.Мирноград Донецької області він керував автомобілем ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, стосовно якої державним виконавцем Авдіївсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області у виконавчому провадженні №32871785 від 17.10.2023 було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, що є порушенням вимог ст.15 ЗУ «Про дорожній рух» та тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.3 ст.126 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду при складанні протоколів, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення судового розгляду суду не надав.

Приймаючи до уваги положення ст.268 КУпАП, згідно якої за умови належного сповіщення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та відсутності від неї клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин, явка такої особи не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому суд приймає до уваги і обов`язок особи, щодо якої розглядається справа, самій цікавитися про стан її розгляду.

Дослідивши протокол та надавши оцінку наявним у справі доказам, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як слідує з фабули протоколу про адміністративне правопорушення ААД №799654 від 14.06.2024, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Між тим, диспозицією частини другої ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті: за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, має бути зазначена суть адміністративного правопорушення, тобто дії особи, які відповідають диспозиції статті та утворюють об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, що визначає правову кваліфікацію.

Відтак, при розгляді справи підлягає перевірці наявність в діях особи, щодо якої складено протокол, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Викладаючи суть адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, поліцейський не вказав про повторність вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, яка є єдиною кваліфікуючою ознакою ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає обережності дій суду при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Зідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктами 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п.п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в достатній мірі підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та доданим до нього відеозаписом з боді камери поліцейського.

Так як Кодекс про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві, і з урахуванням встановлених обставин перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.2 ст.130 на ч.1 ст.130 КУпАП, яке є меш тяжким по відношенню до висунутого йому обвинувачення, що не призведе до порушення його процесуальних прав, в тому числі і права на захист.

Що стосується висунутого ОСОБА_1 обвинувачення за ч.3 ст.126 КУпАП, суд дійшов висновку про відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення та закриття провадження у справі з огляду на таке.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст.126 КУпАП, відповідальність за вчинення даного правопорушення настає у разі керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Таке тимчасове обмеження відповідно до ч.9 п.2 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» може бути встановлено державним виконавцем на підставі вмотивованої постанови за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Відповідно до вимог абзаців 1, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП інспектором поліції до протоколу додана постанова Авдіївсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №32871785 від 17.10.2023 про встановлення боржнику ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 69690,93 грн за період з 01.04.2022 по 17.10.2023 за виконавчим листом №2/513/530/12 від 18.05.2012.

Так як доказів на підтвердження обізнаності ОСОБА_1 про існування рішення, яким до нього було застосовано вказане обмеження, матеріали справи не містять, судом була витребувана інформація з Авдіївсько-Мирноградського ВДВС.

Згідно наданої суду відповіді відомостей про обізнаність ОСОБА_1 щодо встановлення відносно нього тимчасового обмеження у керуванні транспортним засобом ВДВС у своєму розпорядженні не має.

Отже, недотримання державним виконавцем положень ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо порядку вручення (надсилання) відповідної постанови не дозволяє суду вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи обізнаним у тимчасовому обмежені у праві керування транспортними засобами на підставі постанови державного виконавця від 17.10.2023 та при цьому свідомо порушив вимоги, передбачені ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Наведене дає суду підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП, та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання застосування адміністративного стягнення до ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає за необхідне, враховуючи загальні підстави накладення адміністративного стягнення, характер вчиненого правопорушення, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 40-1, 130 ч.1, 126 ч.3, 283, 284, 287-288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього за ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф підлягає сплаті на розрахунковий рахунок № UA0005690, отримувач коштів Донецьке ГУК/Мирноград. МТГ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081100, МФО 899998.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.126 ч.3 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., який необхідно сплатити на розрахунковий рахунок №UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, МФО 899998.

Штраф та судовий збір мають бути сплачені порушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення стягнення в установу банку України, а в разі оскарження чи опротестування постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області і набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не подана.

Суддя Л.І.Клепка