Провадження № 3/641/118/2024 Справа № 641/1098/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Онупко М.Ю. за участі секретаря судового засідання Полякової М.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомий, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 071914 від 21.02.2023 року, складеного інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП страшим лейтенантом поліції Лазаревою К.М., 20.02.2023 року о 23 год. 40 хв. в м. Харкові, пр-т. Льва Ландау, 2 В, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Nissan Murano д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 у присутності двох свідків, тест № 1569 від 21.02.2023 року, результат огляду становить 0,69% проміле. З результатами огляду ОСОБА_2 не згоден. Від проходження огляду у медичному закладі охорони здоров`я з метою підтвердження стану алкогольного сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До судового засідання

ОСОБА_2 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином про причини своєї неґвки суду не повідомив.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 адвокат Янукян Л.Х. зазначила, що ОСОБА_2 не згоден зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення та вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП він не визнає. Пояснила, що 20.02.2023 року він не керував автомобілем зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, більш того він не знаходився на місці водія вказаного автомобіля. 20.02.2023 року він був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився, та результат вказаного огляду склав 0,69 проміле. Пізніше йому працівники поліції запропонували пройти медичний огляд у лікарні, однак він відмовився, бо не керував транспортним засобом. Також, зазначила, що на відеозаписах працівників поліції відсутній момент зупинки транспортного засобу, яким він керував у зазначений у протоколі день та час.

В подальшому до судового засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила відкласти розгляд справи у зв`язку з необхідністю надання доказів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процесу безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі»№ 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не входить до переліку справ передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП розгляд яких слід проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому суд, враховуючи неодноразові неявки ОСОБА_2 у судові засідання, та проведення у справі більш ніж десяти судових засідань, вважає за можливим справу розглядати без його участі та участі його захисника адвоката Янукян Л.Х.

За клопотанням адвоката Янукян Л.Х. в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 20.02.2023 року він був старшим поста по пр-ту Льва Ландау, де чергував разом з ОСОБА_6 , після 23 год. він помітив автомобіль, який рухався під час дії комендантської години у напрямку посту. Він або ОСОБА_6 подали руками сигнали з метою зупинки вказаного автомобіля, та автомобіль зупинився за 50 метрів до посту. Вказані дії їх насторожили, тому вони спостерігали за автомобілем після чого він навів на автомобіль фонарик та автомобіль почав рухатись в їх напрямку і зупинився. На його запитання водій назвав пароль, який дозволяє військовослужбовцям пересуватися в комендантську годину. В цей час ОСОБА_6 відчув запах алкоголю, та повідомив йому, що водій ймовірно перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Він підійшов до автомобіля та також відчув запах алкоголю з нього. Вони запропонували припаркувати автомобіль праворуч, однак водій відмовився.

Також, зазначив, що у транспортному засобі перебували два чоловіки. Вказані чоловіки вийшли з автомобіля та почали виказувати претензії з приводу зупинки на що їм було роз`яснено причину зупинки. Під час їх спілкування поруч проїзджав автомобіля патрульної поліції та вони зупинили та він повідомив, що відбувається.

Крім того, пояснив, що ОСОБА_2 працівниками поліції було роз`яснено його права, також від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі він відмовився.

Свідок ОСОБА_4 допитаний в судовому засіданні пояснив, що 20.02.2023 року він разом зі ОСОБА_7 ніс службу на посту по пр-ту Льва Ландау в районі автозаправки «ОККО». Під час дії комендантської години ними був зупинений легковий автомобіль, та було зрозуміло, що водій вказаного автомобіля знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Вказав, що до моменту зупинки автомобіль стояв біля 20 хв., не доїжджаючи блокпосту близько 20 м. Потім автомобіль під`їхав та він побачив, що на місці водія знаходився ОСОБА_2 , який відчинив вікно. Вказаний автомобіль зупинив Стрижак, який перевірив документи. Пізніше вони викликали працівників поліції, які склали на водія адміністративний протокол.

Також, зазначив, що надані ним показання від 21.02.2023 року він підтримує. На місці зупинки автомобілю працівники поліції запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій погодився, результат огляду становив 0,69 проміле. Щодо не згоди з результатами огляду водій не висловлювався та відмовився проїхати до медичного закладу для проходження огляду.

Вислухавши пояснення захисника особи, що притягається до відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Судом було досліджено в судовому засіданні відеозаписи, які надані на двох дисках, з яких вбачається, що ОСОБА_2 не виказує будь - яких заперечень щодо факту керування транспортни засобом, тривалий час проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, яким було встановлено результат огляду 0,69 проміле та відмовляється від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

З приводу показань свідків суд зазначає, що зазначені ними показання не суперечать та узгоджуються з іншим доказами у справі, зокрема дослідженим у судовому засіданні відеозаписам.

Виходячи з досліджених відеозаписів та досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_2 21.02.2023 року транспортним засобом та факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД № 071914 від 21.02.2023 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 21.02.2023 року, квитанцією тестування на алкоголь до протоколу ААД 071914, відповідно до якого водій ОСОБА_2 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу (результат тесту № 1569 приладу Alcotest 6820) та у ОСОБА_2 встановлено результат 0,69 % проміле, відеозаписами нагрудних камер працівників поліції та показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_2 , ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність за адміністративне правопорушення обставин, суд приходить до висновку про необхідність накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя- М. Ю. Онупко