Справа № 365/518/24
Номер провадження: 3/365/268/24
ПОСТАНОВА

іменем України

13 вересня 2024 року с-ще Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Хижний Р. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від СПД № 2 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Адміністративне правопорушення вчинене за наступних обставин.

03.07.2024 року о 20 год. 30 хв. в смт Згурівка по вул. Молодіжна поблизу будинку № 16, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ-21063», номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6810 під відеозапис портативного відеореєстратора № 6/97, результат 1,58 ‰, тест № 871, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Своїми діями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вчинив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» та повноваження прокурора, визначені статтею 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 03.07.2024 року у вечірній час, перебуваючи у тверезому стані, керував автомобілем «ВАЗ-21063», номерний знак НОМЕР_2 , в смт Згурівка по вул. Молодіжна. Разом з ним в автомобілі перебував його знайомий ОСОБА_3 . Попередньо ОСОБА_2 заїхав до магазину «Світанок» та випив бокал пива. Поблизу будинку № 16 по вул. Молодіжна його автомобіль був зупинений працівниками патрульної поліції, які вказали на наявність у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти відповідний огляд. ОСОБА_2 погодився пройти огляд на місці зупинки. Алкотестер показав позитивний результат 1,58 ‰, проте такий результат є хибним, оскільки ОСОБА_2 перебував у тверезому стані. Спочатку ОСОБА_2 відмовлявся їхати в лікарню для проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння. Пізніше, після консультації із сином, повідомив працівнику поліції, що бажає проїхати до лікарні на огляд. Проте, на зауваження ОСОБА_2 з цього приводу поліціянти не зреагували, повідомивши, що його відмова проїхати до медичного закладу зафіксована на боді-камеру та склали на нього адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Через незгоду з результатами огляду він не підписав акт огляду, проте протокол про адміністративне правопорушення підписав. Факт перебування ОСОБА_2 в тверезому стані може підтвердити свідок ОСОБА_3 .

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4 просив провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючи на наступне. По-перше, відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу. Посилання працівника поліції на порушення ОСОБА_2 ПДР України, а саме те, що при здійсненні маневру обгону він не увімкнув показчик повороту, не підтверджено, оскільки на відеозаписі видно, що працівники поліції не могли бачити самого моменту обгону. По-друге, невідповідність часу вчинення правопорушення зазначеному у протоколі. Так в протоколі зазначено, що ОСОБА_2 керував автомобілем о 20 год. 30 хв., хоча в цей час ОСОБА_2 ще перебував біля магазину «Світанок» та автомобілем не керував. На відеозаписі зафіксовано час 20 год. 46 хв., тобто різниця у часі складає 16 хвилин. По-третє, ОСОБА_2 свою вину не визнає, оскільки 03.07.2024 року о 20 год. 30 хв. в стані алкогольного спяніння не перебував. Станом на 03.07.2024 року останні операції «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання» та «Повірка» газоаналізатора Drager Alcotest 6810, серійний заводський № ARZH-0278, проведені в уповноваженому сертифікованому сервісному центрі Drager ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» 20.07.2023 року, а з 20.01.2024 року газоаналізатор Drager Alcotest 6810, серійний заводський № ARZH-0278, до уповноваженого сертифікованого сервісного центру Drager не надходив та не обслуговувався. Відтак, огляд проведено технічним засобом, який не пройшов технічне обслуговування, гардуювання та повірку у встановлені виробником строки. З копії сервісної книжки убачається, що Drager Alcotest 6810 серійний заводський № ARZH-0278 є професійним приладом з датою першої державної повірки 08 жовтня 2010 року, період між сервісами, градуюванням та повірками не менше ніж 1 раз на 6 місяців (в графі дата здійснення останньої державної повірки зазначено 20.07.2023 року, дата наступних обов`язкових градуювань та державної повірки 20.01.2024 року). Наступна графа дата здійснення останньої державної повірки зазначено 16.07.2024 року, дата наступних обов`язкових градуювань та державної повірки 16.01.2025 року. Використання даного приладу Drager, серійний заводський № ARZH-0278 з 20.01.2024 року до 16.07.2024 року, при освідуванні водіїв на стан алкогольного сп`яніння, було недопустимим. По-четверте, порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, шляхом забезпечення такого огляду у закладі охорони здоров`я через висловлену ОСОБА_2 до початку складання відносно нього протколу про адміністративне правопорушення незгоду з результатами застосованого на місці зупинки газоаналізатора. Хоч цей момент на боді-камеру не зафіксований, проте підтверджується поясненнями ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 03.07.2024 року близько 20:00 години знаходився біля магазину «Світанок» в с-щі Згурівка. В цей час до магазину під`їхав його знайомий ОСОБА_2 на автомобілі «ВАЗ-21063», який запропонував свідку підвезти його додому. По дорозі додому їх зупинили патрульні поліцейські, які запропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки останній нібито мав відповідні ознаки. ОСОБА_2 погодився. Було проведено освідування на місці зупинки, яке показало стан спяніння. Спочатку ОСОБА_2 погодився з результатами огляду та відмовився їхати у лікарню. Однак, передзвонивши своєму сину ОСОБА_5 передумав та повідомив працівників поліції, що бажає їхати до лікарні. На той час поліцейські ще не почали складати документи по факту правопорушення. Проте, один з поліцейських повідомив, що оскільки під запис боді-камери ОСОБА_2 відмовився їхати до лікарні та погодився з результатами огляду на місці зупинки, то він не буде доставляти його до лікарні, а складе відносно нього протокол.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що ввечері 03.07.2024 року до нього зателефонував батько ОСОБА_2 та попросив приїхати на вул. Молодіжна в с-щі Згурівка та забрати його автомобіль, оскільки він був зупинений працівниками поліції за керування в стані алкогольного спяніння. По голосу батька, свідок не відчув, що останній перебуває в стані алкогольного спяніння, а тому результати алкотестера здалися завищеними. Свідок запропонував батьку не погоджуватись з результатами освідування та просити про проведення відповідного огляду в лікарні. Прибувши на місце зупинки, свідок дізнався, що працівники поліції відмовились везти ОСОБА_2 в лікарню, оскільки попередньо під запис боді-камери той відмовився від огляду в лікарні.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, у зв`язку із недотриманням підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України настає відповідальність за статтею 130 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із диспозицією статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або у разі відмови від проходження огляду для визначення такого стану.

У відповідності до положень статті 254 КУпАП у разі виявлення правопорушення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності складається протокол.

Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України "Про Національну поліцію", «Про дорожній рух», постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Натомість обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку їх недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.

Статтею 256 КУпАП передбачено вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182175 (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, або перебування під впливом лікарських препаратів, яким зафіксовано проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6810, серійний заводський № ARZH-0278 (а.с. 5);

- тестом № 871 від 03.07.2024 року приладу Drager Alcotest 6810, серійний заводський № ARZH-0278, з результатом 1,58 ‰, що відповідає стан алкогольного спяніння (а.с. 3);

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, яким зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в умовах закладу охорони здоров`я КНП «Згурівська лікарня» (а.с.4);

- відеозаписами портативного відео реєстратора № 6/97, яким зафіксовано керування ОСОБА_2 транспортним засобом, наявність у останнього ознак алкогольного спяніння та проходження останнім огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу (а.с. 6).

Доводи захисника про те, що ОСОБА_2 не перебував у стані алкогольного сп`яніння 03.07.2024 року не приймаються судом, як такі, що суперечать матеріалам справи. Зокрема, на відеофайлі зафіксовано рух транспортного засобу, після зупинки якого за кермом автомобіля було виявлено ОСОБА_2 , який не заперечував факт керування транспортним засобом та вживання перед цим пива.

Відповідно до пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Щодо доводів захисника в тій частині, що огляд проведено не сертифікованим приладом, суд зазначає про таке.

У відповідності до вимог Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України № 100 від 19.02.2002 (в редакції, що діяв на момент видачі сертифікатів), сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та сертифікати відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу видавалися спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (далі ЦОВМ) іноземним виробникам засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представникам України для:

- офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх ввезення на територію України партіями;

- офіційного підтвердження відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та їх подальшого ввезення на територію України партіями.

Згідно цього Порядку сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру. Термін чинності сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу визначався строком дії результатів державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки, який становив 3 роки.

Засіб вимірювальної техніки Drager Alcotest 6810 затверджений в Україні в установленому законодавством порядку і занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки (Реєстраційний №У788-13) та мав необхідні дозвільні документи щодо його ввезення на митну територію, реалізації та застосування в Україні, а саме: сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу №UA-M/2-4241-2013 від 17 липня 2013 рок.

Таким чином, вищенаведене дає підстави для висновку, що виданий фірмі DragerSafetyAG&Co.KGaA, Німеччина вищевказаний сертифікат, який втратив чинність 20 лютого 2016 року, надавав DragerSafetyAG&Co.KGaAта ТОВ "АТЗТ Компанія "СатурнДейта Інтернешенл", як офіційному представнику DragerSafetyAG&Co.KGaA в Україні, право на ввезення такого типу ЗВТ на митну територію України у межах строку дії сертифікатів та жодним чином не створював прав чи обов`язків для третіх осіб.

Оформлення Декларації про відповідність газоаналізатора "Драгер Alcotest 6810" в період з 2007 року по 2014 рік не передбачалось діючим на той час законодавством України. Не поширюється на даний газоаналізатор, як на вимірювача вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується і дія Технічного регламенту законодавчо регульованих ЗВТ, що затверджені постановою КМУ №94 від 13.01.2016 року, тому що газоаналізатори "Драгер Alcotest 6810" з 2014 року офіційно в Україну не постачаються, вже перебувають в експлуатації і не вводяться в обіг на ринку України вперше.

Згідно листа заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року, наданого на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (який є загальнодоступним), використання медичних виробів Газоаналізатори "Драгер Alcotest 6810", які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та ведення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію використовувались у практиці.

Крім того, наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» встановлено, що газоаналізатори "Драгер Alcotest 6810"виробник DragerAlcotest Safety AG and Со.КgaA, Revalatrasse 1, 23560 Lubeck, - виробник Німеччина, мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.

Таким чином, вказаний газоаналізатор дозволений МОЗ України має свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат відповідності, а також відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Доводи в тій частині, що огляд проведено засобом, який не міг використовуватись у період з 20 січня 2024 року по 16 липня 2024 року, суд відхиляє та вказує про таке.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Стаття 27 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки, відповідно до якої калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання. Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

У Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл", яке є офіційним представником виробника, на медичні вироби "Газоаналізатори Drager Alсotest", зокрема газоаналізатор "Drager "Alcotest 6810". На офіційному сайті ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл", який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій "Сервісне технічне обслуговування", "Градуювання та "Повірка" принаймні 1 раз на 12 місяців.

Максимальний інтервал між "Сервісним технічним обслуговуванням", "Градуюванням" та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

Останнє калібрування приладу проведено 20 липня 2023 року.

Огляд ОСОБА_2 проведено 03 липня 2024 року, тобто до завершення однорічного періоду з моменту проведення калібрування пристрою, відтак технічний прилад Drager Alcotest 6810, серійний заводський № ARZH-0278, яким проведено огляд, є сертифікований.

За таких обставин суд приходить до висновку, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_2 було проведено за допомогою сертифікованого спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6810 і результат огляду є належним та допустимим доказом.

Суд не приймає до уваги і інші доводи захисника, як неспроможні.

В частині посилання захисника на те, що ОСОБА_2 був не згоден з результатом освідування на місці зупинки та наполягав на медичному огляді у лікарні, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічна норма міститься у п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 був згоден на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, а також погодився із результатом такого огляду, від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився.

За таких обставин дії поліцейських відповідають положенням КУпАП та Інструкції № 1452/735, а доводи про незгоду із результатами огляду на місці зупинки нічим не підтверджені та є лише спробою уникнути відповідальності. Пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в цій частині суд сприймає критично.

Можлива похибка у часі вчинення адміністративного правопорушення у 16 хвилин не є критичною та не може вплинути на суть вчиненого правопорушення. Керування автомобілем, його зупинка та проведення огляду на стан спяніння мало місце в межах необхідного часового проміжку, незалежно від ймовірної похибки у 16 хвилин.

Наявність законних підстав для зупинки нічим не спростовується.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що зібраними у справі доказами повністю доведена вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні було встановлено, що дане правопорушення було вчинено ОСОБА_2 , який винен в його вчиненні, його вина у вчинені правопорушення доведена поза розумним сумнівом, він підлягає адміністративній відповідальності, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено, майнова шкода не заподіяна.

ОСОБА_2 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 02.12.1998 року, видане Березанським ДАІ МВС-УВС. Посвідчення водія вилучене під час складення протколу про адміністративне правопорушення (а.с. 8 довідка, а.с. 1 - протокол).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника ОСОБА_2 адміністративне стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з правопорушника ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 7, 40-1,130,245,247,251,252 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно з ч. 1ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Р. В. Хижний