Справа № 303/5865/24
3/303/2367/24
Іменем України
П О С Т А Н О В А

11 липня 2024 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Морозова Н. Л., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,

- за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

11 липня 2024 року до Мукачівського міськрайонного суду надійшов протокол серії ЗхРУ №285389, про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.1 ст.204-1 КУпАП, складений 28 червня 2024 року у м. Мукачево, начальником відділу активних заходів головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону, ОСОБА_2 ..

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №285389 від 28.06.2024 року, зазначено, що «28.06.2024 року о 14 год. 26 хв., уповноваженою посадовою особою Державної прикордонної служби України, на залізничному вокзалі м. Мукачево (Мукачівського району, Закарпатської області), в ході виконання заходів із забезпечення правового режиму воєнного стану, виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який під час дії правового режиму воєнного стану здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, поза встановленими пунктами пропуску через держаний кордон. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 р., за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.».

Особа відносно, якої складено протокол ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, при матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, прихожу до наступного висновку:

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.96 N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", - визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно положення статті 1 Закону України «Про державний кордон України», державний кордон України - є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Отже, для наявності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, необхідно встановити факт спроби перетину ним державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску та наявність прямого умислу на незаконний перетин державного кордону.

З матеріалів справи неможливо встановити факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки перебування останнього на залізничному вокзалі м. Мукачево, Мукачівського району Закарпатської області, не доводить факту спроби перетину ним державного кордону.

Можливий суб`єктивний намір ОСОБА_1 у майбутньому вчинити спробу перетину державного кордону України, не містить складу вказаного адміністративного правопорушення.

Разом з тим, матеріали додані до протоколу серії ЗхРУ №285389, не містять підтвердження перебування ОСОБА_1 у прикордонній зоні чи прикордонній смузі державного кордону, також у матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП (пояснень свідків, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, а також інших документів).

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

За приписами ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст.1 цього Кодексу) та ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена поза розумним сумнівом належними, достовірними і достатніми доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного, враховуючи, що в матеріалах справи по адміністративне правопорушення відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись: п.1 ст.247, 266, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після вручення її особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Суддя Наталія МОРОЗОВА