Справа № 750/863/24
Провадження № 3/750/671/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Сапон А.В., розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, де зазначено, що він 16.01.2024 о 09.43 год. по вул. Кільцева, 3 в м. Чернігові, керував транспортним засобом марки «Опель Корса» номерний знак НОМЕР_1 із явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію суду до початку судового засідання надав письмові пояснення, в яких зазначив наступне.

16 січня 2024 він керував автомобілем марки «Опель Корса» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Кільцева 3 в м. Чернігові, та близько 12 години його безпідставно зупинили працівники поліції. Під час спілкування з працівниками поліції, останні повідомили йому, що вони вбачають у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували проїхати з ними до медичного закладу для здачі аналізів. Оскільки ОСОБА_1 був впевнений, що він не вживав жодних наркотичних засобів, він погодився поїхати в медичний заклад. Після прибуття до медичної установи останньому було запропоновано здати біологічні зразки, а саме сечу, з метою виявлення наркотичних засобів, проти чого він також не заперечував, разом з тим, пробувши деякий час у закладі та вживаючи воду, він не зміг здати зразок сечі, оскільки не хотів у туалет, про що він повідомив працівників поліції та попросив їх ще трохи зачекати у зв`язку з відсутністю фізіологічної можливості надати на даний час біологічний матеріал. Разом з тим працівники поліції розцінили його неможливість здати біологічний матеріал, як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та склали відносно нього протокол. З відповідними діями працівників поліції він категорично не погоджується та просить закрити відповідне провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 6 Закону України «Про Національну поліцію» констатує, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачений виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Опель Корса» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , підставою для зупинки такого транспортного, згідно рапорту працівників поліції був п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», тобто наявність інформації, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Разом з тим, жодних доказів наявності такої інформації, яка стала причиною зупинки транспортного засобу, а саме: копії заяви потерпілої особи про вчинення правопорушення, повідомлення на лінію 102 тощо, що може свідчити про дійсну підставу, передбачену п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» до матеріалів справи не долучено.

Таким чином, в разі безпідставної зупинки працівником поліції транспортного засобу, всі його наступні дії є незаконними та не відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Також згідно з вимогами ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду регулює Інструкція "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Крім того, Пунктами 6-8 Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними.

З огляду на аудіо відеозапис з нагрудної камери поліцейського встановлено, що після короткої розмови ОСОБА_1 з поліцейськими йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній беззаперечно погодився. При цьому на відео неодноразово зафіксовано, що під час складання відносно ОСОБА_1 проколу, останній повідомляє працівників поліції, що він в жодному разі не відмовляється від здачі сечі для дослідження, однак працівники поліції все одно склали на нього протокол за відмову від проходження огляду.

При цьому пунктом 12 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Зі змісту п. 13 розділу ІІІ Інструкції вбачається, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Тобто в разі неможливості відібрання у ОСОБА_1 біологічних зразків, останньому повинно було бути запропоновано здати кров.

Будь-яких відомостей щодо неможливості лікарем взяти вказані біологічні зразки у ОСОБА_1 , з огляду на неспроможність отримання сечі, згідно п.п.12-13 розділу ІІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року, матеріали справи не містять.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП повинна ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України», «Надточій проти України», беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Також, в справі «Пол іОдрі Едвардспроти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, загальними принципами здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури, та враховуючи порушення працівниками поліції процесуального закону під час оформлення документів, суд вважає недоведеним належними та допустимими доказами наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, а також матеріали справи не містять і наявність будь якої інформації, яка б також була підставою для зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний був виконувати, разом з тим останній, не дивлячись на грубі порушення працівниками поліції норм процесуального права, погодився на вимогу щодо огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, і це не спростовується вищевикладеними матеріалами справи.

За таких обставин, виходячи з установленого, а саме недоведеності того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно керувала транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння і відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, це не може бути підставою для притягнення її до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто є безпосередньою умовною для закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого означеною нормою закону.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 245, 247 п. 1, 253, 284 п. 3, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя А.В. Сапон