Справа № 487/3307/24
Провадження №3/487/1213/24
Заводський районний суд м. Миколаєва
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.05.2024 м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А., за участю секретаря судового засідання Верба О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району міста Миколаєва справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2024 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла справа про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП (справа №487/3307/24, провадження 3/487/1213) відносно ОСОБА_1 .

Крім того, в цей же день надійшла справа про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП (справа №487/3308/24, провадження 3/487/1214/24) відносно ОСОБА_1

15.05.2024 року постановою суду вказані справи про адміністративні правопорушення за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження з єдиним номером справи 487/3307/24.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №873050 від 02 квітня 2024 року, 21.03.2024 року о 13:05 год водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Volt, державний номерний знак НОМЕР_1 в районі буд. №13 по вул. Озерна, був неуважний, не врахував дорожню обстановку, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці свого руху, як наслідок допустив наїзд на транспортний засіб Hyundai Santa FE, державний номерний знак НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_2 знаходилася поза межами транспортного засобу. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.3 б, 10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №873051 від 02.04.2024 року 21.03.2024 року о 13:05 год в м. Миколаєві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Volt, державний номерний знак НОМЕР_1 , в районі буд. №13 по вул. Озерна, як наслідок сталася ДТП з транспортним засобом Hyundai Santa FE, державний номерний знак НОМЕР_2 , після якої місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та показав, що 21.03.2024 року на автомобілі Chevrolet Volt білого кольору приїхав на ринок по вул. Озерній, в районі будинка 13. Автомобіль залишив біля магазину і пішов за продуктами. Приблизно чере 10 хвилин повернувся, сів в авто і поїхав. 27.03.2024 його розшукала поліція через, нібито, ДТП. Дорожньо-транспорту пригоду він не вчиняв, його ніхто не намагався зупинити. Чи були припарковані будь-які автомобілі біля його транспортного засобу, не пам`ятає. Дійсно, в лівій частині заднього бампера є скол, проте ці пошкодження транспортного засобу не пов`язані з подіями 21.03.2024, могли виникнути раніше за совсім інших обставин, оскільки автомобілем користується ще і його брат.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що 21.03.2024 року в період часу з 12:40 до 13:00 перебувала на ринку по вул. Озерній, 13, куда приїхала на автомобілі Hyundai Santa FE. Автомобіль припаркувала на проїжджій частині біля ларьків і пішла на ринок. Коли повернулась до транспортного засобу і збиралась їхати, знайома з "АТБ" переказала їй слова свого колеги, що той бачив білий атвомобіль з шашками як у таксі, марки "Шевроле", номер НОМЕР_3 , який вдарив її автомобіль, постояв три хвилини і поїхав. Таку ж інформацію повідомив їй і чоловік, який поруч торгував овочами. Її автомобіль отримав пошкодження у вигляді великої подряпини на задньому бампері з правої сторони.

Старший інспектор Управління патрульної поліції в Миколаївській області Чумаченко О.В. в судовому засіданні показав, що 21.03.2024 отримав виклик про ДТП біля магазину "АТБ" по вул. Озерна, 13. На місці заявниця повідомила, що 20 хвилин тому транспортний засіб "Шевроле" білого кольору, номерний знак НОМЕР_3 , здійснив наїзд на її автомобіль і поїхав у двори прилеглих будинків, про що їй повідомили свідки: продавець овочів і працівник "АТБ". Він усно опитав цих свідків, які відмовились надавати пояснення під протокол, але повідомили, що автомобіль був тонований, в ньому гучно грала музика. Працівник "АТБ" повідомив, що почув звук, виглянув, побачив, що "Шевроле" припаркувалась позаду припаркованого автомобіля потерпілої. Він почав вживати заходів для пошуку транспортного засобу, на який вказали свідки. Переглянувши відеозаписи з камер спостереження, виявив траснпортний засіб "Шевроле Вольт", продемонстрував відеозапис свідкам. Працівник "АТБ" не впізнав цей автомобіль, не дав конкретних свідчень. Після встановлення особи водія цього транспортного засобу, оглянули автомобілі та за характером пошкоджень встановили, що контакт відбувся задньою частиною. Пошкодження на автомобілі "Шевроле" по висоті співпадали з пошкодженнями на автомобілі потерпілої.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

ЗВідповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності, й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Системний аналіз положень ст. 124 КУпАП, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року, дозволяє дійти висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати швидку медичну допомогу, а якщо це неможливо, звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; г) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г", відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також стан транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3.б Правил дорожнього руху).

Пунктом 10.9 Правил дорожнього руху визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Крім того, згідно з п. 2.10.а Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суд вважає, що в судовому засіданні не доведено порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху ОСОБА_1 21.03.2024 вагомими, чіткими та узгодженими між собою, достатніми доказами. За відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять два протоколи про адміністативне правопорушення від 02.04.2024 серії ААД №873050, №873051.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані схема ДТП, пояснення і диск з відеозаписом і фото.

Водій ОСОБА_1 в судовому засіданні категорично заперечував участь автомобіля під його керуванням у ДТП 21.03.2024, підтвердивши лише присутність в районі місця події, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, 21.03.2024 близько 12:50.

Схема місця ДТП, яка сталася 21.03.2024 о 13:05 в м. Миколаєві, вул. Озерна, 13 містить лише дані щодо транспортного засобу Hyundai Santa FE, державний номерний знак НОМЕР_2 , місця зіткнення, перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП.

ОСОБА_2 , як під час дачі пояснень інспектору поліції, так і в суді повідомила, що обставини ДТП їй відомі зі слів знайомої співробітниці магазину "АТБ", а остання довідалась про них від іншого співробітника магазину і повідомила ОСОБА_2 . Тобто показання ОСОБА_2 ґрунтуються на поясненнях іншої особи, безпосередньо вона не бачила момента ДТП, транспортний засіб, водій якого здійснив ДТП.

Будь-які дані безпосередніх свідків ДТП 21.03.2024 в м. Миколаєві, вул. Озерна, 13, які дають можливість їх ідентифікувати, матеріали справи не містять, прізвища цих свідків не були повідомлені ані ОСОБА_2 , ані інспектором поліції, який складав протокол, їх пояснення відсутні в матеріалах справи.

Відеозапис, долучений до матеріалив справи про адміністративне правопорушення, фіксує лише рух різноманітних транспортних засобів 21.03.2024. При перегляді відео з номером reg_IPкамера8_5140_20240 встановлено, що по проїжджій частині рухається транспортний засіб білого кольору марки Chevrolet. Обставин ДТП на відеозапису не зафіксовано.

На DVD диску є фото із зображеннями транспортних засобів: Hyundai Santa FE, державний номерний знак НОМЕР_2 , та Chevrolet Volt, державний номерний знак НОМЕР_1 , із наявними на них пошкодженнями. Дані зображення зроблені після 21.03.2024 та не можут свідчити, що пошкодження транспортних засобів є наслідком подій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, надані докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схема ДТП, відеозапис і фото самі по собі та в сукупності не можуть спростувати твердження ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв будь-якої ДТП 21.03.2024.

Тобто, докази, які надані до суду органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть забезпечити такий рівень доказування, який би не залишав жодних розумних сумнівів доведеності вини водія ОСОБА_1 в порушенні саме п. 2.10.а, п. 2.3.б, 10.9 ПДР.

Проте, необхідність дотримання вимог ст.62 Конституції України, вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124 КУпАП.

Тмаким чином, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, є підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 122-4, 124, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Т.А. Карташева