Номер провадження: 33/813/1124/24
Номер справи місцевого суду: 495/2276/24
Головуючий у першій інстанції Братків І.І.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., адвоката Чебаненко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, -

встановив:

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. на користь держави. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 07.03.2024 року о 16 год 00 хв прикордонним нарядом «Контрольний пост» на автодорозі Одеса-Рені (М-16) 48 км. 600 м., на відстані 3900 м. від лінії Державного кордону було виявлено гр. ОСОБА_1 , який не маючи документів, які дають підстави для виїзду за кордон в пунктах пропуску через Державний кордон, здійснив спробу незаконного поза пунктами пропуску перетину Державного кордону з України в Республіку Молдова, який демаркований у відповідності до Положення про демаркацію Державного кордону між Україною та Республікою Молдова на ділянці автодороги Одеса-Рені в районі п/зн 0608 на території Білгород-Дністровського району Одеської області. Своїми діями порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про Державний кордон України», за що відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. 07.03.2024 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення був складений адміністративний протокол серії ПдРУ №308199.

Не погоджуючись з постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2024 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)у розписці наявній у матеріалах справи ОСОБА_1 зазначив, що провину не визнає, а тому суд першої інстанції вжив недостатньо заходів щодо повідомлення правопорушника про дату та час розгляду справи. Крім того, розглянувши справу за відсутності ОСОБА_1 суд першої інстанції позбавив останнього можливості надати свої заперечення та міркування щодо його невинуватості;

2)у діях ОСОБА_2 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, оскільки належними та допустимими доказами не доведено факт того, що 07.03.2024 року ОСОБА_1 здійснив спробу перетнути Державний кордон України з використанням підробленого документу, а саме судом не було з`ясовано та не доведено: чи надав ОСОБА_1 07.03.2024 року на паспортний контроль саме підроблений документ; яким способом він підроблений (повна чи часткова підробка); за якими ознаками помічник старшого зміни прикордонних нарядів старшого прикордонного наряду «Контрольний пост» та у подальшому суд встановив, що «Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного» та «Довідка ВЛК» мають ознаки повної підробки;

3)у діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, оскільки був відсутній прямий умисел на вчинення діянь передбачених диспозицією ст. 204-1 КУпАП, з огляду на те що, як вбачається з паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 здійснював таке перетинання протягом 2022 року та 2023 року, зокрема Державних кордонів Республіки Молдова, Румунії та України;

4)матеріали справи складаються з протоколу про адміністративне правопорушення, двох рапортів перевірки даних матеріалів та пояснення ОСОБА_1 , однак відсутні документи, які на думку уповноваженого на складання матеріалів про адміністративне правопорушення мають ознаки «повної підробки», а саме «Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного» та «Довідка ВЛК», а під час судового розгляду не встановлено реквізитів цих документів, дату видачі, органи, що видали вказані документи та безпосередньо факту їх існування взагалі;

5)судом першої інстанції не досліджувалися докази, що пом`якшують відповідальність

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Чебаненко О.А., яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції виходив із того, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №308199 від 07.03.2024 року; письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 07.03.2024 року; схемою місця виявлення порушника Державного кордону України 07.03.2024 року; розпискою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 07.03.2024 року; рапортом помічника старшого зміни прикордонних нарядів старшого прикордонного наряду «Контрольний пост» лейтенанта ОСОБА_3 від 07.03.2024 року, однак з таким висновком суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погодитись не може, виходячи з наступного.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 308199 від 07 березня 2024 року з якого вбачається, що 07.03.2024 року о 16:00 год. прикордонним нарядом «Контрольний пост» на автодорозі Одеса-Рені М-16 (48 км. 600 м.), на відстані 3900 м. від лінії Державного кордону було виявлено гр. ОСОБА_1 , який не маючи документів, які дають підстави для виїзду за кордон в пунктах пропуску через Державний кордон, здійснив спробу незаконного поза пунктами пропуску перетину Державного кордону з України в Республіку Молдова, який демаркований у відповідності до Положення про демаркацію Державного кордону між Україною та Республікою Молдова на ділянці автодороги Одеса-Рені в районі прикордонного знаку 0608 на території Білгород-Дністровського району Одеської області. чим порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про Державний кордон України», за що відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП;

-письмові пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що 07.03.2024 року ОСОБА_1 хотів проїхати через контрольний пост «Маяки» в пункті пропуску «Паланка». На контрольному пості «Маяки» у СБУ виникли підстави вважати, що військово-облікові документи ОСОБА_1 незаконні, після чого було викликано СОГ де вилучили його військово-облікові документи, щоб підтвердити чи законні вони;

-закордонний паспорт № НОМЕР_1 громадянина України ОСОБА_4 ;

-схема місця виявлення порушника державного кордону України від 07.03.2024 року;

-розписка ОСОБА_1 , про розгляд справи;

-рапорт помічника старшого зміни прикордонних нарядів старшого прикордонного наряду «Контрольний пост» з якого вбачається, що 07.03.2024 року він виконував обов`язки по охороні державного кордону в місці несення служби прикордонного наряду «Контрольний пост» на автодорозі Одеса-Рені в районі Паланка (48.600 км. автодороги). О 16:00 год. 07.03.2024 року було виявлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не маючи документів, які дають підстави для виїзду за кордон в пункті пропуску через державний кордон, здійснив спробу незаконного, поза пунктами пропуску, перетину державного кордону з України в Республіку Молдова, який демаркований у відповідності до Положення про демаркацію державного кордону між Україною і Республікою Молдова, на ділянці автодороги Одеса-Рені в районі прикордонного знаку №0608, що проходить через ділянку автодороги Одеса-Рені. ОСОБА_1 документів, що дають право на перетинання державного кордону не мав, чим здійснив спробу незаконного перетину державного кордону, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року №1777-ХІІ, Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року №1710-VI. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано порушення ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», яке полягає у наступному: 07.03.2024 року о 16:00 год. прикордонним нарядом «Контрольний пост» на автодорозі Одеса-Рені М-16 (48 км. 600 м.), на відстані 3900 м. від лінії Державного кордону було виявлено гр. ОСОБА_1 , який не маючи документів, які дають підстави для виїзду за кордон в пунктах пропуску через Державний кордон, здійснив спробу незаконного поза пунктами пропуску перетину Державного кордону з України в Республіку Молдова, який демаркований у відповідності до Положення про демаркацію Державного кордону між Україною та Республікою Молдова на ділянці автодороги Одеса-Рені в районі прикордонного знаку 0608 на території Білгород-Дністровського району Одеської області.

Контролюючим органом кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Отже, підставою притягнення ОСОБА_1 , як суб`єкта правопорушення, до юридичної відповідальності є наявність в її діях складу правопорушення, визначеного вказаною статтею.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Отже, ознаками об`єктивної сторони правопорушення, за яке передбачена відповідальність частиною першою ст. 204-1 КУпАП, є:

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України;

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів;

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При цьому, визначальною ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є місце його вчинення.

Суб`єктом правопорушення за ч.1 ст. 204-1 КУпАП є фізична осудна особа, яка вчинила одне з діянь, визначених серед ознак об`єктивної сторони даного правопорушення.

Згідно ст.9 Закону України «Про Державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , суть вчиненого ним правопорушення полягає у здійсненні незаконної спроби поза пунктами пропуску перетину Державного кордону з України в Республіку Молдова, без документів, які дають підстави для виїзду за кордон в пунктах пропуску.

В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції були досліджені наступні докази у справі:

-закордонний паспорт громадянина України ОСОБА_1 № НОМЕР_1 виданий 20 травня 2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово, перетинав державний кордон України в Республіку Молдова, про що свідчать відповідні штампи. Останній раз коли ОСОБА_1 перетинав державний кордон України 12.11.2023 року.

-довідка військово-лікарської комісії за №2/466, з якої вбачається, що солдат ОСОБА_1 пройшов медичний огляд 27 червня 2022 року, яким встановлено що він непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

-тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_2 з якого вбачається, що 27.06.2022 року другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за гр. І ст. 62-А Наказ МОУ № 402-2008 р. Особливі відмітки і/н Не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Виключений з військового обліку.

Досліджені судом докази в своїй сукупності, доводять доводи ОСОБА_1 про те, що при наявності вищеперелічених документів, у нього ніколи не виникало проблем із перетинанням державного кордону України, як вбачається з паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 здійснював таке перетинання протягом 2022 року та 2023 року, зокрема Державних кордонів Республіки Молдова, Румунії та України.

Також, судом апеляційної інстанції досліджувалась схема місця виявлення порушника державного кордону України від 07.03.2024 року, з якої також не вбачається, що ОСОБА_1 незаконно намагався перетнути Державного кордону з України в Республіку Молдова, оскільки рухався він на своєму автомобілі по дорозі Одеса-Рені, де його і було зупинено 07.03.2024 року о 16:00 год. прикордонним нарядом «Контрольний пост» на автодорозі Одеса-Рені М-16 (48 км. 600 м.), на відстані 3900 м. від лінії Державного кордону.

Разом із цим, в ході розгляду апеляційної скарги встановлено, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 13 березня 2024 року клопотання дізнавача СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області Плаксій Я.О. про арешт майна залишено без задоволення. Негайно повернуто тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, виданого на ім`я ОСОБА_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 номер НОМЕР_2 від 27.06.2022 року, довідку ВЛК видану на ім`я ОСОБА_1 видану ІНФОРМАЦІЯ_2 номер №2/466 від 27.06.2022 року, упаковані до експертного сейф-пакету №WAR1937115, що були вилучені в ході огляду місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки- Удобне», 49 КМ траси Одеса-Рені, які визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000251.

Із змісту вказаної постанови вбачається, що дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивував тим, що 07.03.2023 року о 11:06 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки», громадянин ОСОБА_1 , з метою безперешкодного перетину державного кордону працівникам СБУ пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_2 від 27.06.2022 року та довідку ВЛК № 2/466 від 27.06.2022 року видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на власне ім`я з явними ознаками підробки. (ЄО-3355). Також із змісту ухвали вбачається, що представник ОСОБА_1 адвокат Чижов В.А. надав до суду заперечення в яких пояснив, що згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.03.2024 року № 07/2748 була отримана інформація, якою спростовуються твердження дізнавача та безпідставність накладення арешту із забороною користування, розпорядження та відчуження майна ОСОБА_1 , зокрема, гр. ОСОБА_1 дійсно перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 до 27.06.2022 року та проходив медичний огляд та військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_3 від 27.06.2022 року та довідка військово-лікарської комісії № 2/466 від 27.06.2022 року, ОСОБА_1 видавалось. Вважаю, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна є необґрунтованим.

Отже, об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 намагався незаконно поза пунктами пропуску перетнути Державний кордон з України в Республіку Молдова, без документів, які дають підстави для виїзду за кордон в пунктах пропуску, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні діяння, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

У п. 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), сформовано висновок згідно якого «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення за результатами розгляду справи, не взяв до уваги наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 , яка не була підтверджена належними і допустимими доказами, чим порушив вимоги норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Виходячи зі змісту ст. 62 Конституції України, принцип презумпції невинуватості особи полягає в тому, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене в своїй сукупності дає підстави апеляційному суду дійти висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова