Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1917/24
Провадження № 3/553/1055/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28.08.2024м. Полтава

суддя Ленінського районного суду м. Полтави Крючко Н. І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою:буд. АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності:

28 березня 2022 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн (не сплачено);

30 квітня 2022 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн (не сплачено) та позбавлення права керування ТЗ на 1 рік;

30 грудня 2022 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн (не сплачено);

21 січня 2022 року за ч. 3 ст. 126 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці;

10 лютого 2022 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 34000 грн (не сплачено) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки 8 місяців 30 днів без оплатного вилучення транспортного засобу;

за ч. 3 ст. 126 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Полтави надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст.126 КУпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №629776 від 01 червня 2024 року, ОСОБА_1 01 червня 2024 року о 20 год 40 хв, за адресою: вул. Охтирський Шлях 61Б, м. Полтава, керував транспортним засобом NISSAN д. н. з. НОМЕР_2 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, відповідно до Постанови старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава територіального управління юстиції у Полтавській області Магдою І. Г. від 21 червня 2018 року, ВП №35984685, чим порушив ст. 31 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП України.

У судове засідання порушник, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та обов`язки, суд розцінює причину його неявки як неповажну. Із врахуванням положень ст. 268 КУпАП, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, на підставі чого суд розглянув справу за відсутності особи, зважаючи на наявні у справі дані та докази.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», зазначив, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. (Рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» № 3236/03 від 03 квітня 2008 року). Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вважається повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду судової справи.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 01 червня 2024 року о 20 год 40 хв, за адресою: вул. Охтирський Шлях 61Б, м. Полтава, керував транспортним засобом NISSAN д. н. з. НОМЕР_2 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, відповідно до Постанови старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава територіального управління юстиції у Полтавській області Магдою І. Г. від 21 червня 2018 року, ВП №35984685, чим порушив ст. 31 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП України.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава територіального управління юстиції у Полтавській області Магдою І. Г. від 21 червня 2018 року, ВП №35984685, що додана до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів, на підставі чого відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості у повному обсязі (а. с. 3).

Тому, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 року №100 затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них». Відповідно до п. 3.3 нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна використовуватися працівниками патрульної поліції та знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди, перевірці документів, арешті або затримання особи, поверхневому огляді, загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї, при наданні допомоги особам, у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Так, суд вважає, що поліцейські, при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, діяли у відповідності до своїх повноважень та способу, передбачених чинним законодавством, що підтверджується також змістом відеозапису з бодікамери №470016 (а. с. 9), який був досліджений судом, та який суд сприймає як належний та допустимий доказ по даній справі, а тому протокол про адміністративне правопорушення визнається судом допустимим доказом відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, як і сукупність інших доказів, що досліджені судом, зокрема, СД - диск із відеозаписом бодікамери поліцейського, пояснення, що надані учасниками дорожньо транспортної пригоди.

Так, винність ОСОБА_1 також підтверджується поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , із яких слідує, що останні 01 червня 2024 року о 20 год 40 хв по вул. Охтирський Шлях 61, виїжджали з провулку, при цьому в авто в`їхав інший автомобіль NISSAN д. н. з. НОМЕР_2 , сірого кольору, за кермом перебував чоловік середнього віку, із явними ознаками алкогольного сп`яніння. Коли останні повідомили про виклик поліції, чоловік почав поводити себе не зовсім адекватно, при цьому чоловік закрив машину та лишив місце дорожньо транспортної пригоди, пізніше з`ясували, що водієм виявився ОСОБА_1 .

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Отже, зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей) та у своїй сукупності об`єктивно дають суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП «поза розумним сумнівом».

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст. 23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту ч. 2 згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

Враховуючи характер вчинених порушень, особу правопорушника, його майновий стан, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, тому можливо застосувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 4 (чотири) місяці.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 5 ст. 126 , 283, 284 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП України та накласти адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 4 (чотири) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору (стягувач Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко