08.02.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/58/24
Провадження № 3/533/95/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П, за участю секретаря судового засідання Заворотної К.Ю., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець м.Харків Харківської області; громадянин України; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; одружений з ОСОБА_2 ; групу інвалідності не має; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

- за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

14 січня 2024 року громадянин ОСОБА_1 за місцем спільного проживання з дружиною за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив насильницькі дії психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , на зауваження не реагував, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою не визнав, стверджував, що відбувся конфлікт з дружиною, але він її не ображав, нецензурно не виражався, поліцію ніхто не викликав.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя установила таке.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 15.01.2024 серії ВАВ № 432374, відповідно до якого ОСОБА_1 вчинив насильницькі дії психологічного та фізичного характеру; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 15.01.2024; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 15.01.2024; відеозаписом оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 по факту вчинення домашнього насильства.

З відеозапису, дослідженого суддею у присутності ОСОБА_1 вбачається, що працівники поліції прибули за адресою, вказаною у протоколі, за повідомленням сусідки ОСОБА_1 . Сусідка працівникам поліції повідомила, що зробила це на прохання ОСОБА_3 , яка боїться свого чоловіка. Проте сама ОСОБА_3 працівникам поліції не підтвердила факт звернення з таким проханням до сусідки. Стверджувала, що впала, чоловік на неї тільки кричав, але не бив. Однак добровільно підписала письмові пояснення, у яких підтвердила факт сварки з чоловіком, який на неї кричав.

Суддя зазначає, що з повідомленням про вчинення домашнього насильства можуть звернутися будь-які особи, у тому числі і сусіди, а не тільки жертва насильства, яка не завжди має волю на таке повідомлення.

Проте матеріалами справи не підтверджено факт вчинення фізичного насильства, оскільки сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є таким беззаперечним доказом, а інших достатніх доказів матеріали справи не містять.

Отже, суддя уважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки останній вчинив насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , що є формою домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення (психологічне насильство); особу порушника, який уперше притягується до адміністративної відповідальності; його молодий вік; перебування на його утриманні малолітньої дитини, можливість виправлення особи після вжиття адміністративних заходів; відсутність місця роботи, а відповідно, й - доходу, має статус переселенця, суддя уважає, що накладення штрафу на ОСОБА_1 буде обтяжливим для його сімейного бюджету, що у результаті позначиться на матеріальному забезпеченні родини та не призведе до виховального ефекту. Підстав для застосування більш суворих видів стягнення (адміністративного арешту чи громадських робіт) суддя також не вбачає. Тому, враховуючи завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП) та загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення (ст. 33 КУпАП), уважаю за можливе з врахуванням положення ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням, а провадження у даній адміністративній справі закрити.

За ч. 2 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, судовий збір також не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 40-1, 173-2, 276-279, 280, 283-289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження в адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.П. Козир