Справа № 191/4777/23
Провадження № 3/191/324/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Прижигалінська Т.В.,розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

23.02.2024 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області після доопрацювання надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2024 року зазначений адміністративний матеріал був розподілений судді Прижигалінській Т.В. для розгляду.

Ознайомившись з матеріалами зазначеної справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід з огляду на наступне.

Особою, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, є ОСОБА_1 , з якою суддя Прижигалінська Т.В. перебуває в приятельських відносинах. Дана обставина може викликати сумнів щодо безсторонності та неупередженості судді та спричинити виникнення потенційного конфлікту інтересів.

Положеннями ст.245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.

Згідно з ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У відповідності з ч.ч. 1, 2ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею відводу по справі про адміністративні правопорушення, і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді, прокурору.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді, однак діючий КПК України має відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Відповідно, зокрема, до п.4 ч.1ст.75 КПК України, суддя не може брати участі у розгляді кримінального провадження за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що вказані у заяві про самовідвід обставини та підстави для самовідводу є такими, що можуть викликати сумніви в неупередженості судді, а тому суддя вважає за належне заявити самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.245, 246 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративній справі № 191/4777/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, заявити самовідвід.

Матеріли справи про адміністративне правопорушення № 191/4777/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП передати до канцелярії суду для проведення повторного автоматизованого розподілу для визначення іншого складу суду відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т. В. Прижигалінська