Номер провадження: 33/813/730/24
Номер справи місцевого суду: 506/1278/23
Головуючий у першій інстанції Чеботаренко О. Л.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Трофименка О.О.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Юрченка Артема Сергійовича на постанову судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 25 січня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року до Красноокнянського районного суду Одеської області від відділення прикордонної служби Окни надійшли матеріали адміністративного провадження разом з протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 290725 від 29.11.2023 року, згідно якого встановлено, що співробітниками прикордонної служби 29.11.2023 року о 03 годині 30 хвилин на східній околиці с. Новосеменівка Подільського району Одеської області на відстані до 400 метрів від лінії державного кордону України було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у групі осіб, в пішому порядку з документами, що посвідчують його особу, намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова в районі пп/зн № 0435 на напрямку н.п. Новосеменівка (Україна) н.п. Колосове (Республіка Молдова) поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Постановою судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 25 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 13600 грн, без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Юрченко Артем Сергійович подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 25 січня 2024 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги сторона захисту зазначила, що ОСОБА_1 дійсно мав намір перетнути кордон, але останній мав намір зробити це самостійно, а не у групі людей. За словами апелянта невідомі особи були поряд з ним, але ОСОБА_1 не домовлявся з ними про перехід кордону разом. Крім того апелянт зазначає, що всі пояснення були зроблені під тиском працівників СБУ і прикордонників та не відповідають дійсності, а зробити якісь заперечення у протоколі було фактично неможливо, так як тиск працівників правоохоронних органів був постійний.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце судового засідання заздалегідь за наявними в матеріалах справи засобами зв`язку (а.с. 43-45). Захисник ОСОБА_1 адвокат Юрченко А.С. надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності учасників справи (а.с. 46-47).

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких підстав, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ухвалюючи постанову судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 25 січня 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, крім того суд зазначив, що відповідно до письмових пояснень та розписки, наявних в матеріалах справи, ОСОБА_1 вину свою визнав.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Під час апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції виходив із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 290725 від 29.11.2023 року співробітниками прикордонної служби 29.11.2023 року о 03 годині 30 хвилин на східній околиці с. Новосеменівка Подільського району Одеської області на відстані до 400 метрів від лінії державного кордону України було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у групі осіб, в пішому порядку з документами, що посвідчують його особу, намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова в районі пп/зн № 0435 на напрямку н.п. Новосеменівка (Україна) н.п. Колосове (Республіка Молдова) поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП (а. с. 1).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 29.11.2023 року, він спільно з ОСОБА_2 мав намір перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску, біля ДКУ вони були виявлені державною прикордонною службою. До працівників ДПС претензій не має (а. с. 10).

В розписці ОСОБА_1 від 29.11.2023 року свою вину у спробі незаконного перетину державного кордону визнає повністю (а. с. 11).

До матеріалів справи також приєднано копію паспорта громадянина України та РНОКПП на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 3-9); довідкову схему ділянки відповідальності відділення ІПС «Новосеменівка» (тип В) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 1-ї категорії (тип Б), де о 03.30 год. 29.11.2023 року було виявлено та затримано 2 громадян України з документами без вантажу, які мали намір перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдову поза встановленими пунктами пропуску (а. с. 12).

Згідно довідки про результати проведення перевірочних заходів від 29.11.2023 року з додатками встановлено, що близько місяця тому ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання, почав вишукувати можливі шляхи незаконного перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску. Під час спілкування зі своїми знайомими ОСОБА_1 поцікавився з приводу виїзду за кордон, на що йому відповіли, що є людина, яка займається вирішенням даних питань і повідомили, що згодом дана людина зв`яжеться з ОСОБА_1 через месенджер Телеграм. 26.11.2023 року через Телеграм останньому зателефонував невідомий чоловіка на ім`я « ОСОБА_3 », який повідомив, що може допомогти незаконно перетнути державний кордон України та вартість даної послуги складає 60000 грн і оплата відбувається після перетину кордону. З цією метою ОСОБА_1 потрібно прибути вранці 28 листопада 2023 року до м. Одеса та повідомити особу «Паша» для отримання подальших вказівок. 28.11.2023 року ОСОБА_1 прибув до м. Одеса, про що повідомили особу « ОСОБА_3 », на що останній дав вказівку скористатися маршрутним таксі № 201 і дістатись до зупинки «Два стовпа», де його буде очікуватиме таксі, у якому перебуватиме гр. ОСОБА_2 і вони разом прямуватимуть до с. Гірківка. Коли вони дісталися до с. Гірківка, то повідомили про це «Пашу», на що останній скинув фото маршруту гр. ОСОБА_2 і дав вказівку рухатися в пішому порядку в напрямку ДКУ. В ніч на 29 листопада 2023 року групу осіб з 2 громадян було виявлено представниками Держприкордонслужби близько 400 м від ДКУ (а.с. 13-16).

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи.

Диспозицією ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень передбачених цією статтею.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Як вбачається з положень ст. 12 Закону України «Про державний кордон України», пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Окрім того, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків віком 18-60 років за кордон.

Отже, ознакою об`єктивної сторони правопорушення, за яке передбачена відповідальність частиною другою статті 204-1 КУпАП є, зокрема, перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене у складі групи осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень.

Зі змісту рапорт інспектора прикордонної служби 3 категорії водія 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » штаб-сержанта ОСОБА_4 , вбачається, що останній спільно з іншими працівниками ДПСУ з 21:00 год. 28.11.2023 року до 04:00 год. 29.11.2023 року виконував наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Пост спостереження» та о 03:30 год. на відстані до 400 м від лінії державного кордону України на східній околиці с. Новосеменівка Подільського району Одеської області було виявлено двоє громадян України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які намагались перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдову поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України на напрямку н.п. Новосеменівка (Україна) н.п. Колосове (Республіка Молдова) в районі пп/зн № 0435 (а. с. 2).

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо того, що ОСОБА_1 мав намір самостійно перетнути державний кордон України, а не у групі людей, як останньому інкриміновано, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, що в свою чергу дає обґрунтовані підстави вважати, що вказані доводи спрямовані на ухилення апелянта від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Разом з тим, під час розгляду апеляційної скарги, судом не встановлено будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового визнання ним вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а також підписання протоколу та інших наявних у матеріалах справи документів.

Крім того, не надано доказів того, що відносно ОСОБА_1 був вчинений моральний тиск чи незаконні дії з боку працівників СБУ та прикордонного наряду, що призвело до підписання процесуальних документів. Між тим, апеляційний суд бере до уваги відсутність будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 оскаржував незаконні дії працівників прикордонної служби, які склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення у передбачений законом спосіб.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що захисник ОСОБА_1 адвокат Юрченко А.С. просив у суді першої інстанції призначити ОСОБА_1 покарання у виді адміністративного арешту, так як останній не працює і сплачувати кошти у нього немає можливості. Тобто захисник передчасно вбачає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні, однак в апеляційній скарзі адвокат просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення. З викладеного вбачається непослідовність та різка зміна позиції сторони захисту.

З огляду на зазначене, викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з остаточним висновком суду.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Також, апеляційний суд констатує, що при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції належним чином врахував вимоги ст. 33 КУпАП, характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, і прийшов до вірного висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 13600 грн., яке сприятиме запобіганню ОСОБА_1 вчиненню нового аналогічного правопорушення, тобто відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були достатньою беззаперечною підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Юрченка Артема Сергійовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 25 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе