490/514/24 від22.02.2024
н/п 3/490/1009/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Спінчевській Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

30 березня 2023 року об 16 годині 00 хвилини, за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 вигулював собаку, породи вівчарка, без намордника, в результаті чого собака вкусив громадянина ОСОБА_2 за спину, у зв`язку з чим спричинено шкоду здоров`ю останньому, тим самим ОСОБА_1 порушив правила тримання собак та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.154 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Законний представник потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, просила про розгляд справи за її відсутності.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, просив про розгляд справи за його відсутності та про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , який не дотримався правил утримання собак, внаслідок чого ОСОБА_2 отримав пошкодження спини, а саме: укушену рану.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не подавав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи.

Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Відтак, суд відповідно до вимог ст.280 КУпАП України, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.245 КУпАП України, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП України.

Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 154 КУпАП, передбачена відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Частиною 3 статті 154 КУпАП встановлена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №819318 від 20.04.2023 року, в якому вказані обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 вигулював собаку, породи вівчарка, без намордника, в результаті чого собака вкусив громадянина ОСОБА_2 за спину, у зв`язку з чим спричинив шкоду здоров`ю останньому;

- заявою ОСОБА_3 , згідно якої просить притягнути до відповідальності її сусіда ОСОБА_1 за вигул собаки у громадському місці без намордника, в наслідок чого її син ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження легкого ступеню;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , згідно яких 30.03.2023 приблизно о 16 годині 27 хвилин їй зателефонував її син ОСОБА_4 та повідомив, що сусідська собака вкусила її сина ОСОБА_2 . Приїхавши додому, ОСОБА_2 повідомив, що перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 він побачив, що їх сусід ОСОБА_1 вигулював свою собаку, породи вівчарка, без намордника та повідка, у зв`язку з чим зробив йому зауваження на що ОСОБА_1 почав виражатись нецензурною лайкою, під час конфлікту собака підійшла та вкусила за спину ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких 30.03.2023 він вигулював свою собаку, породи німецька вівчарка, без намордника, але з повідком. Зазначив, що з сусідами має неприязні відносини, так як ОСОБА_3 та її діти постійно провокують його, так приблизно о 16 годині до нього підішли ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які почали кричати на нього та штовхатись, у зв`язку з чим собака вкусила ОСОБА_2 , тому що відчула небезпеку;

- довідкою №428 від 30.03.2023, виданою ОСОБА_5 , згідно якої встановлений діагноз: поверхнева укушена рана спини та призначені рекомендації для лікування;

- рапортом інспектора, згідно якого 30.03.2023 зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , сусіди направляють собаку на дітей;

- рапортом інспектора, згідно якого 30.03.2023 зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що в Обласну дитячу лікарню потрапив потерпілий ОСОБА_2 з діагнозом поверхнева укушена рана спини. Вказана травма отримана в результаті конфлікту з сусідом та укусом собаки, яка напала та вкусила потерпілого.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в судовому засіданні. При цьому достатні та допустимі дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені досліджені докази, вказували про порушення вимог КУпАП під час їх отримання, у справі відсутні і не встановлені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.154 КУпАП, а саме: порушення останнім, правил утримання собак, а саме вигулював собаку без намордника, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини.

У свою чергу, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Вказане адміністративне правопорушення було скоєне 30 березня 2023 року.

До суду матеріали справи надійшли 25.01.2024 року.

Отже, відповідно до приписів ч. 2 ст. 38 КУпАП, стягнення не може бути накладено у зв`язку із спливом строку передбаченого цією статтею.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38,247,252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП.

Провадження у справі закрити відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В.Л.Лященко