Номер провадження 3/754/303/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2024 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 10.12.2023 об 11:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно батька гр. ОСОБА_2 , а саме: висловлювався брутальною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим порушив вимоги п. 14, ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На виклик до суду гр. ОСОБА_1 та потерпілий гр. ОСОБА_2 втретє не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, що підтверджується довідками суду, та рекомендованими повідомлення, що повернулися до суду як тримані, причини неявки суду не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справу може бути розглянуто у відсутність особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є повністю доведеною, при цьому суд керується протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою на те особою, письмовими пояснененнями, що містяться у матеріалах справи та іншими матеріалами адміністративної справи.

Доказів, які б підтверджували відсутність його вини суду не надано.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд дійшов висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Згідно з вимогами п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з особи судовий збір у розмірі 605,60 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 33, 173-2, 251, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (170, 00 грн.) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її ухвалення.

Суддя: