Справа № 464/516/24 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 33/811/220/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 30 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 гривень судового збору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 11 січня 2024 року о 03:35 год, Львівська обл., м. Сколе, автодорога М-06, 659 км + 850 м, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_1 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та у разі винесенням небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснила зіткнення з металевим бар`єрним огородженням, що завдало матеріальних збитків та спричинило пошкодження металевого бар`єрного огородження та транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пунктів 2.3б; 12.3 ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову змінити в частині призначення стягнення, зокрема призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доводи обґрунтовує тим, що вона визнала свою вину у скоєнні ДТП та нікому з людей не завдала шкоди.

Стверджує, що в цей день дорога була засніженою та слизькою, вона їхала серпантинами зі швидкістю 50-60 км/год. Неподалік м. Сколе був різкий поворот і вона натиснула на гальма і вивернула кермо вліво. Вважає, що її дії були правильними

Звертає увагу на те, що вона не залишила місце події і сама звернулася за допомогою до поліції.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме недотримання під час керування транспортним засобом вимог ПДР України, що призвело до зіткнення з металевим бар`єрним огородженням.

Вказані висновки місцевого суду ґрунтуються на досліджених та наведених у постанові доказах, не оспорюються в апеляційній скарзі, а тому апеляційним судом відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП не перевіряються.

Разом з цим доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права під час вирішення питання про накладення на неї адміністративного стягнення є слушними з огляду на таке.

Санкція ст. 124 КУпАП, передбачає накладення стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно ст. 23, 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На думку апеляційного суду вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції належним чином не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, ставлення до вчиненого, обставину, що пом`якшує відповідальність щире каяття, та відсутність обставин які обтяжують відповідальність.

Також, як в матеріалах справи, так і в оскаржуваній постанові, відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 раніше притягалася до адміністративної відповідальності та допускала грубі порушення правил дорожнього руху або що вона протягом року повторно порушила порядок користування правом керування транспортними засобами, що могло б свідчити про наявність обставини, яка вимагає застосування більш суворого виду адміністративного стягнення, з числа тих, які передбачені санкцією ст. 124 КУпАП.

Отже, застосовуючи адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції не врахував вказані вище обставини та призначив їй стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, яке, на думку апеляційного суду в даному випадку, є занадто суворим і тому його застосування не відповідає балансу відповідності між адміністративним проступком та застосованою за це мірою відповідальності.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає за необхідне змінити судове рішення в частині накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, застосувавши до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в даному конкретному випадку є достатнім для належного виховання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та таким, що сприятиме запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 30 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП змінити в частині накладення стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк