Дата документу 06.03.2024Справа № 554/1253/24
Провадження № 3/554/480/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2024 р. м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Горбунова Я.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері центрального регіону відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код невідомий, громадянина України, місце служби і посада: військова частина НОМЕР_1 , старший водій взводу МТЗ, головний сержант, середня спеціальна освіта, одружений. Маючий на утриманні одну малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №47 від 08.11.2023 р. ОСОБА_1 призначено на посаду старшого водія взводу МТЗ вказаної військової частини.

Відповідно до службових обов?язків старший водій зобов?язаний: - забезпечити постійну готовність та справність закріпленого автомобіля.

Відповідно до абз. 12 ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17.03.2014 р., після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, якого станом на теперішній час не було, що узгоджується з позицією сформованою у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17).

Відповідно до статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна, зокрема, зобов?язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов?язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

-свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок;

-бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

-беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

-постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов?язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

-знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

- дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

- поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

- бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

-вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

- виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

-додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Так, статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що кожний військовослужбовець зобов?язаний виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов?язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов?язки. Ці обов?язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Стаття 348 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначає Порядок зберігання видачі ключів від замків запалювання, люків машин, паркових приміщень і воріт парку повинен забезпечувати своєчасний вихід машин з парку, а також виключати випадки самовільного використання їх особовим складом.

Ключі зберігаються:

-від замків запалювання і люків машин: один комплект - у чергового парку, другий - у чергового роти (батальйону, підрозділів забезпечення) в запечатаній скриньці разом із дорожніми листками на випадок тривоги;

- від паркових приміщень і воріт парку: один комплект - у чергового парку, другий - у чергового частини в запечатаній скриньці.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з вимогами ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Приписами ст. 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б КУпАП, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Натомість головний сержант ОСОБА_1 діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних сил України, став на шлях вчинення адміністративного правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

02.01.2024 року до Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону з військової частини НОМЕР_1 надійшли матеріали службового розслідування, відповідно до яких встановлено, наступне:

Близько 05 години 50 хвилин 25.12.2023 старший солдат ОСОБА_3 , повідомив черговому по частині капітану м/с ОСОБА_4 , що з двох автобусів Мерседес Конекто (який закріплений за головним сержантом ОСОБА_1 ) та ОСОБА_5 (вказані автомобілі здійснюють евакуаційні заходи з доставки поранених) зникли ключі, які знаходились в замках запалювання (попередньо ключі від автобусів черговому по частині не здавались). Під час проведення службового розслідування було оглянуто камери відеоспостереження, де було виявлено невідому особу на камері D-5 приблизно о 20:50. На камері D-6 21:04 видно, що невідома особа спочатку зайшла в автобус ОСОБА_5 , потім в Мерседес Конекто і знаходився там до 00:24, вийшовши звідти з пакетом в руках в бік камери D-5. Приблизно о 07:30 головний сержант ОСОБА_1 , повідомив, що з автобуса Мерседес Конекто зникла його військова форма, військовий квиток ( НОМЕР_2 ) та технічний паспорт на транспортний засіб.

Таким чином невідома особа, таємно, в умовах воєнного стану проникла на територію військової частини здійснила крадіжку ключів запалювання, технічний паспорт, військовий квиток та військову форму головного сержанта ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №50 від 10.10.2023 «Про організацію внутрішнього порядку і розпорядку роботи в гаражі військової частини НОМЕР_1 » пункту 22.1 ключі від замків запалювання машин необхідно зберігати: з 08 год. 30 хв. до 17 год. 00 хв. у начальника контрольно-технічного пункту, з 17 год. 00 хв. до 08 год. 30 хв. та у вихідні і святкові дні у чергового частини.

Виходячи із наведеного слід зазначити, що незадовільне виконанням службових обов?язків головним сержантом ОСОБА_1 та недотримання чинного законодавства, призвело до того, що невідома особа, таємно, в умовах воєнного стану здійснила крадіжку ключів запалювання, технічний паспорт, вказаних транспортних засобів. Окрім цього безвідповідальне ставлення до службових обов?язків спричинило заподіяння матеріальної шкоди військовій частині та підірвало можливість здійснювати евакуацію поранених та виконувати завдання за призначенням, що в свою чергу знизило рівень боєздатності військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, головний сержант ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду, - тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами службового розслідування.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував. Пояснив, що був мобілізований 27.02.2022 р. в НОМЕР_3 на посаду водія, потім у зв`язку із розширенням штату частини переведений на посаду головного сержанта взводу МТЗ наказом 14.07.2022 р., а потім на посаду старшого водія наказом 08.11.2022 р. Увесь цей час був на посаді водія евакуаціонного автобусу Мерседес. Майже весь час він був у відрядженнях, а коли був у військовій частині йому не доводили те, що ключі від автобуса повинні зберігатися в спеціально відведеному місці, тільки після крадіжки керівництво частини довели цей наказ і вказали де саме повинні бути ключі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-15КУпАП.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Об`єктивною стороною недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Відповідно до частин першої - третьої статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Протокол про військове адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не містить даних, які вказують на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, зокрема не зазначено та відповідних доказів не надано, що ОСОБА_1 був ознайомлений із порядком зберігання ключів від автомобілів, і що до його відома було доведено Указ командира ВЧ НОМЕР_1 № 50 від 10.10.2023 р. «Про організацію внутрішнього порядку і розпорядку роботи гаражу ВЧ НОМЕР_1 на 2023 рік».

Таким чином наявних в матеріалах доказами, не доведено наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме, недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи з цих підстав.

Керуючись ст. ст. 247, 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Я.М. Горбунова