ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №322/62/24 Головуючий в 1 інст. Губанов Р.О.
Провадження №33/807/333/24 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ( ОСОБА_1 ) - адвоката Курдася С.О., іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Згідно з постановою суду, 08 січня 2024 року 0 16 год 00 год на 55 км + 550 м автодороги Запоріжжя - Донецьк у Запорізькому районі Запорізької області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MAN HX2 41.445 н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки скоїв зіткнення з автомобілем ФХА №1 ГА3-3302 н.з. НОМЕР_2 під керуванням колія ОСОБА_2 , який рухався попереду по смузі руху в попутному напрямку. чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього pyxy. При ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що пояснення потерпілого ОСОБА_2 , надані у судовому засіданні суду першої інстанції, суттєво відрізняються від тих, які останній надав на місці ДТП.

Наголошує на тому, що саме водій ОСОБА_2 , здійснюючи виїзд з полоси розгону, на яку мав намір перестроїтися (що вказано в його письмових поясненнях), не надав дорогу автомобілю MAN HX 41445 н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку, виїхавши на метр, чим спричинив ДТП.

Також, вказує, що водій ОСОБА_2 , не переконався щодо виїзду на полосу, по якій вже рухався водій вантажного автомобіля MAN HX 41445 н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 .

Вважає, що саме в діях водія ОСОБА_2 наявний прямий зв`язок з подією ДТП.

Звертає увагу на те, що на схемі місця ДТП від 08 січня 2024 року не зазначено ширину проїжджої частини разом з роздільними смугами, розташування дорожньої розмітки, розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху.

На думку апелянта, зазначені порушення істотно впливають на повний та об`єктивний розгляд справи.

Зазначає, що його захисником заявлялось усне клопотання про додатковий огляд місця ДТП з метою складення поліцейськими додаткової схеми ДТП, але це питання залишилось не вирішеним Судом. У зв`язку із порушенням поліцейськими Інструкції та фактичною відмовою внести до схеми його зауваження та вказати на неточності, ним власноручно було складено додаткову схему місця ДТП від 08 січня 2024 року.

Вказує, що у додатковій схемі ДТП від 08 січня 2024 року чітко зазначені усі дані щодо дорожньої розмітки, які не були вказані в основній схемі ДТП, зазначено полосу для розгону транспортного засобу, іншу слідову картину ділянки дороги, де відбулося ДТП, яка не була відображена поліцейськими на місці ДТП у основній схемі.

Заслухавши аргументи захисника - адвоката Курдася С.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи, не проаналізував належним чином наявні в справі докази та не оцінив їх на предмет достатності для прийняття відповідного рішення, в цьому випадку - для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за інкриміноване йому адміністративне правопорушення. В оскаржуваній постанові не наведено переконливого обґрунтування, чому суд прийняв одні докази та відкинув інші.

Так, стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №180714 від 08 січня 2024 року, згідно з яким, 08 січня 2024 року 0 16 год 00 год на 55 км + 550 м. автодороги Запоріжжя - Донецьк у Запорізькому районі Запорізької області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MAN HX2 41.445 н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки скоїв зіткнення з автомобілем ФХА №1 ГА3-3302 н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду по смузі руху в попутному напрямку, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього pyxy. При ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

До протоколу додано:

- копію схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 05 січня 2024 року, на якій зазначено напрямок, траєкторія руху транспортних засобів, місце зіткнення та пошкодження, які отримали автомобілі;

- копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №180702 від 08 січня 2024 року складеного щодо ОСОБА_2 за порушення п.п.10.1, 10.3 ПДР за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП;

- копію письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 08 січня 2024 року;

- реєстрацію ЄО №42 від 08 січня 2024 року;

- копію реєстраційних даних транспортних засобів;

- фотознімки з місця ДТП.

Дослідивши наявні в справі докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України.

На думку апеляційного суду, такий висновок суду першої інстанції є передчасним, оскільки на його підтвердження достатніх доказів в матеріалах справи немає.

Як убачається з оскаржуваної постанови, у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сашков М.В. подав заяву про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Зі змісту доводів заяви убачається, що ОСОБА_1 в місці та час, вказаних у протоколі, ПДР не порушував, а ДТП сталося внаслідок порушення п.16.11 ПДР водієм ОСОБА_2 .

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 при розгляді справи в суді першої інстанції пояснив, що він незадовго до описаних подій виїхав з смт.Новомиколаївка (вул.Українська) на трасу в бік м.Запоріжжя. Проїхав приблизно 300- 400 метрів, після чого відчув удар в задню частину автомобіля. Іншим учасником ДТП був водій військового вантажного автомобіля, як з`ясувалося пізніше ОСОБА_1 ДТП відбулося приблизно навпроти з`їду з траси на вулицю ліворуч і за 40-50 метрів до перехрестя праворуч. Вказав, що того дня йшов сильний сніг, дорога була слизькою (була «каша»), і на трасі дорожньої розмітки не було видно. Він вважав, що дорога має по одній смузі в кожному з напрямків. Якщо умовно розділити дорогу на дві смуги, то він рухався по центру своєї. ОСОБА_1 відразу після ДТП пояснював, що через погану відомість і погане світло габаритів на автомобілі під його ( ОСОБА_2 ) керуванням він ( ОСОБА_1 ) запізно помітив цей автомобіль. Після того як на місце прибула так звана «група підтримки» ОСОБА_1 , а згодом і поліцейські, версія останнього змінилася. Вважає, що ДТП сталося внаслідок порушенням водієм ОСОБА_1 швидкісного режиму. Коли він ( ОСОБА_2 ) виїжджав з смт.Новомиколаївка на трасу, повертаючи праворуч, в полі його зору автомобіля MAN не було. До моменту удару він рухався зі швидкістю приблизно 40 км/год., оскільки, як вже зазначав, на дорозі була «каша» і він фізично не зміг би розігнати автомобіль із заднім приводом швидше. Порушення п.16.11 ПДР не допускав, оскільки з того моменту як звернув на трасу, проїхав достатню відстань.

При апеляційному розгляді справи захисник ОСОБА_1 адвокат Курдась С.О. навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги та додатково пояснив, що коли відбулась дорожньо-транспортна пригода, ОСОБА_1 вийшов зі свого транспортного засобу та повідомив йому, що він його не помітив. В подальшому, коли приїхала група підтримки ОСОБА_1 , він повністю змінив версію події ДТП. Вказує на те, що полоси для розгону не було, він відразу виїхав на центральну смугу руху та їхав по прямій в бік м.Запоріжжя. Поліція одразу йому пояснювала, що він не правий. Їхав по рівній дорозі. Після виїзду проїхав певну відстань (метрів 500) та відчув удар в задню частину свого автомобіля. Винним себе не вважає. Рухався зі швидкістю приблизно 30-40 км/год. Швидше їхати не міг, оскільки дорога була засніжена. Полоса для розгону була засніжена та фізично на неї заїхати він не міг. На його думку, ДТП відбулось через порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, зі слів ОСОБА_1 він його не побачив, оскільки фари були заліплені, але це не відповідає дійсності. Він показував ОСОБА_1 , що в нього працює аварійне світло фар та габарити. Все це було видно. На його транспортному засобі було пошкодження задньої частини автомобіля.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції, звертає увагу на таке.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №180714 від 08 січня 2024 року, ОСОБА_1 інкримінувалось порушення п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

На думку апеляційного суду, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі і достатні докази, які у своїй сукупності безумовно свідчили б про те, що ОСОБА_1 не виконав вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, що і стало причиною вищевказаної ДТП.

Судом першої інстанції в оскаржуваній постанові не надано жодної оцінки поясненням водіїв транспортних засобів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час оформлення адміністративних матеріалів, та не було проаналізовано ці пояснення у сукупності з іншими доказами.

Так, водій ОСОБА_1 під час оформлення адміністративних матеріалів стверджував, що він, керував транспортним засобом MAN HX2 41.445 д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Запоріжжя - Донецьк у бік м.Запоріжжя, рухаючись в лівій смузі руху по головній дорозі та в цей час перед ним, при виїзді з смт.Новомиколаївка, виїхав автомобіль ГА3-3302, та з правої полоси руху хотів повернути наліво. Намагаючись уникнути удару, він ( ОСОБА_1 ) застосував гальмування, але стан покриття автодороги було досить слизьким в результаті чого відбулось зіткнення.

Водій ОСОБА_2 під час оформлення адміністративних матеріалів зазначав про те, що він, керуючи автомобілем ФХА №1 ГА3-3302 д.н.з. НОМЕР_2 у смт.Новомиколаївка по вул.Центральній, робив поворот у бік м.Запоріжжя по а/д Запоріжжя-Донецьк 55км., повернув та їхав у м.Запоріжжя, виїхавши з полоси розгону на метр дороги відчув удар у задню частину свого автомобіля. Удар був здійснений автомобілем MAN HX2 41.445 д.н.з. НОМЕР_1 . В результаті удару його викинуло на другий бік автодороги. Вийшовши з автомобіля, почав оглядати механічні пошкодження свого автомобіля. Після чого, він викликав працівників поліції.

В ході розгляду справи по суті ОСОБА_2 повністю змінив версію події ДТП та почав наполягати на тому, що полоси для розгону не було, він відразу виїхав на центральну смугу руху та їхав по прямій в бік м.Запоріжжя. Після виїзду на трасу проїхав певну відстань та згодом відчув удар в задню частину свого автомобіля.

На вищевказані суперечності у поясненнях водія ОСОБА_2 суд першої інстанції уваги не звернув та не надав їм оцінку.

Окрім того, суд не звернув увагу на те, що нова версія події, наведена водієм ОСОБА_2 при розгляді справи судом першої інстанції, не узгоджується зі схемою ДТП, на якій, окрім іншого, зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів.

В той же час відомості з цієї схеми ДТП не суперечать поясненням самого ОСОБА_1 щодо обстановки та обставин ДТП.

На переконання суду апеляційної інстанції, протокол та інші докази, що містяться в матеріалах справи, не є достатніми для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.

В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.

На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом», чому суд першої інстанції належної оцінки не надав.

Викладене свідчить про те, що суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував всіх обставин справи та не перевірив їх доказами, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вищевказаному правопорушенні є такими, що суперечать фактичним обставинам.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає безумовному скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 322/62/24