Справа № 692/528/24
Провадження № 3/692/436/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року с-ще Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, РНОКПП: невідомо, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 299420 від 02.05.2024р., ОСОБА_1 02.05.2024р. о 12:15 год. по АДРЕСА_1 , ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання своїх неповнолітніх дітей та залишила їх 01.05.2024р. без нагляду, чим порушила вимоги ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.

У зв`язку з наявністю недоліків, вказаний протокол постановою суду від 21.05.2024р. направлявся до ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області для дооформлення.

Після дооформлення супровідним листом вх. №2212/24-Вх від 24.05.2024р. дані матеріали були направлені до суду для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання 06.06.2024р. гр. ОСОБА_1 не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв та клопотань до суду не надсилала.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема Рішення від 03.04.2008р. справа "Пономарьов проти України", сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 299420 від 02.05.2024р., ОСОБА_1 повідомлялась про місце розгляду адміністративної справи, яка відбудеться за викликом до Драбівського районного суду, копію протоколу отримав.

Тому, враховуючи вказані обставини, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 відповідно ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 299420 від 02.05.2024р., ОСОБА_1 02.05.2024р. о 12:15 год. по АДРЕСА_1 , ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання своїх неповнолітніх дітей та залишила їх 01.05.2024р. без нагляду.

Таким чином фабула адміністративного правопорушення, вказана у протоколі серії ВАД № 299420 від 02.05.2024р. містить дві дати вчинення адміністративного правопорушення - 02.05.2024р. та 01.05.2024р., про що судом зазначалось у постанові від 21.05.2024р. під час направлення матеріалів до органу поліції для доофомлення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 додано вказаний протокол про адміністративне правопорушення, копію акту обстеження умов проживання № 61/06.6-02 від 02.05.2024р. та супровідний лист.

З копії акту обстеження умов проживання (на 1 аркуші) вбачається, що ОСОБА_2 має загалом 5 дітей різного віку та статі, старші діти часто пропускають школу без поважних причин, скаржаться вчителям на недоїдання, мати ніде не працює, погоджується, що діти пропускають багато занять. За результатами бесіди матері рекомендовано забезпечити дітей належним харчуванням у школі та забезпечити постійне відвіду-… Подальший текст акту відсутній, оскільки його повної версії до матеріалів справи не долучено і встановити повний його зміст не є можливим. Крім того, надана копія акта не містить підписів осіб, що проводили обстеження умов проживання ОСОБА_1 , також копія не засвідчена належним чином.

Інших доказів суду не надано.

Таким чином надані органом поліції матеріали не містять достатніх та достовірних відомостей про обставини подій, що мали місце 02.05.2024р. о 12:15 год. по АДРЕСА_1 , що зазначені у протоколі серія ВАД № 299420 від 02.05.2024р. При цьому матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчиняла дії, які їй інкримінуються - залишала дітей без нагляду 01.05.2024р., як не є зрозумілим, яких саме дітей ОСОБА_1 залишала без нагляду та де саме.

У постанові суду від 21.05.2024р. було зазначено недоліки адміністративних матеріалів, що перешкоджають можливості надати їм оцінку. Так, було необхідно уточнити прізвище особи, що притягується до адміністративно відповідальності, опитати її по суті інкримінованих порушень; надати відомості (докази) щодо обставин залишення дітей без нагляду 01.05.2024р., встановити свідків, потерпілих; надати відомості що стали підставою перевірки органу поліції по вказаних у протоколі фактах; надати характеризуючі особу порушника дані.

Під час дооформлення працівниками ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області до матеріалів справи було долучено: копію рапорту поліцейського О. Цюри від 22.05.2024р. та копію першої сторінки паспорта ОСОБА_1 .

Інших дій щодо дооформленя матеріалів здійснено не було.

З копії рапорту поліцейського ОСОБА_3 вбачається, що при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 299420 від 02.05.2024р. ним було допущено граматичну помилку у написанні прізвища особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та замість « ОСОБА_4 » вказано « ОСОБА_5 ».

З копії сторінки паспорту серія НОМЕР_1 вбачається, що він стосується гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилась у м. Київ.

Таким чином під час дооформлення виявлені недоліки усунуто не було.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких діях: ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єкт адміністративного проступку - фізичні осудні особи-батьки, або особи, що їх замінюють.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею ст. 150 СК України визначено коло обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

При цьому законодавець чітко визначив, що такі обов`язки покладено саме на батьків дитини або осіб, що їх заміняють.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Надані матеріали свідчать про формальний підхід працівників поліції до перевірки вказаних у протоколі обставин вчинення правопорушення та наявності вини ОСОБА_1 в ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання своїх неповнолітніх дітей 02.05.2024р. та залишенні їх 01.05.2024р. без нагляду.

Суд зазначає, що працівники поліції належно не оформили матеріали справи про адміністративне правопорушення та не усунули зазначених у Постанові від 21.05.2024р. недоліків, не встановили всі обставини справи, не виявили осіб, що могли б бути свідками правопорушення та потерпілими, не опитали особу, що притягується до адміністаритвної відповдіальності, що перешкоджає достовірному встановленню всіх обставин справи.

Таким чином, факти невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків по вихованню дітей, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, яким визначено межі судового розгляду, не знайшли свого підтвердження під час дослідження у судовому засіданні, оскільки не підкріплені належними доказами.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому їй діянні та наявності у її діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 184, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко