ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 669/879/23

Провадження № 33/4820/88/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Півовара В.О.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Кучерука Т.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Білогірського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 04 вересня 2023 року о 07.24 год. ОСОБА_1 по автомобільній дорозі О-230108 біля с. Жижниківці Шепетівського району Хмельницької області керував автомобілем Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Постановою судді Білогірського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2023р. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову, а адміністративне провадження стосовно нього закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Вважає вказане рішення Білогірського районного суду незаконним та необґрунтованим, яке підлягає скасуванню з наступних підстав.

Апелянт указує, що був необґрунтовано притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, так як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, висновок суду про доведеність вини не відповідає фактичним обставинам справи, наявні у справі докази не можуть бути покладені в основу доведеності його вини у вчинені вищевказаного правопорушення.

Наголошує, що з відтвореного судом відеозапису слідує, що в порушення п. 1 ч. 1 та ч.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, зупинивши автомобіль та підійшовши до водія ОСОБА_1 , зобов`язаний був поінформувати останнього про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, натомість відразу зажадав посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб.

Зауважує, що будь-яких ознак алкогольного сп`яніння в діях водія ОСОБА_1 виявлено не було, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні відеозаписами. Крім того, з відеозапису вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення з приводу законності зупинки та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Відеозапис нагрудних камер працівника поліції на диску, що долучений до матеріалів даного адміністративного провадження є обривистим та не відображає всіх подій від їх початку і до логічного завершення, на даному відеозаписі не міститься самого порядку оформлення матеріалів справи. Разом з тим, відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення правил дорожнього руху, є неналежним доказом, так як в протоколі відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

В протоколі про адміністративне правопорушення не вказано свідків події, зокрема, свідка ОСОБА_2 . Також упущено судом покази ОСОБА_2 , який підтвердив факт прохання ОСОБА_1 працівників поліції забезпечити проходження медичного огляду на стан сп`яніння в лікарні. Поліцейські відмовили ОСОБА_1 в проходженні відповідного огляду. Крім того, ОСОБА_2 особисто завозив ОСОБА_1 в медичний заклад для вказаних потреб, де лікарі констатували, що останній тверезий.

Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги довідку лікаря КПН Білогірська багатопрофільна лікарня ОСОБА_3 від 04.09.2023 року №28 та медичну карту амбулаторного обстеження від 04.09.2023 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння того дня о 9 год. 05 хв. не перебував.

Також, безпідставно судом було відхилено клопотання сторони захисту про виклик в судове засідання для допиту лікаря КПН Білогірська багатопрофільна лікарня ОСОБА_3 , інспектора Шепетівського РУП Якимчука А.А.

В той же час, взято до уваги як належний доказ нечитабельний чек алкотестера Драгер. В ході розгляду справи виявлені порушення не усунуто та в судовому рішенні оцінку доводам ОСОБА_1 та адвоката не надано.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кучерук Т.М. підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити з підстав наведених в апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Кучерука Т.М., вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 - лікаря КПН Білогірська багатопрофільна лікарня, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржує факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та процедуру огляду на стан сп`яніння.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 04 вересня 2023 року о 07.24 год. по автомобільній дорозі О-230108 біля с. Жижниківці Шепетівського району Хмельницької області керував автомобілем Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції визнав останнього винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому суд першої інстанції керувався наявними в матеріалах справи доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 121830 від 04 вересня 2023 року про обставини вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, в якому зазначено що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного с`ягніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest DRAGER 6810, результат тесту 0,45‰ , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на медичний огляд та відеозаписом з місця події.

Пунктом 2.9. «а» Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

За змістом п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 9 вказаної Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З аналізу наведених норм слідує висновок, що огляд водіїв транспортних засобів має бути проведено протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, як в суді першої так і апеляційної інстанцій, своєї вини не визнав та пояснив, що напередодні, а саме біля 17 год. 03 вересня 2023 року, він був «на шашликах», де випив пляшку пива, а вранці наступного дня керував автомобілем, однак був тверезий, що підтверджено даними медичного обстеження в КНП «Білогірська багатопрофільна лікарня». Зазначив, що працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Апеляційний суд вважає наведені доводи апелянта такими, що заслуговують на увагу, враховуючи, зокрема, наступне.

04.09.2023 за самозверненням було проведено медогляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та згідно висновку медичного огляду КПН Білогірська багатопрофільна лікарня ОСОБА_3 №28 від 04.09.2023, ОСОБА_1 «не перебуває у стані алкогольного сп`яніння». Вказаний огляд проведено о 09.05, результат дослідження 0,0‰, та повторно о 09.25 результат 0,0‰ (а/с 22-33).

Крім того, під час апеляційного розгляду за клопотанням захисника адвоката Кучерук Т.М. було допитано лікаря КПН Білогірська багатопрофільна лікарня ОСОБА_3 , який проводив огляд ОСОБА_1 04.09.2023 о 09.05 год. та в судовому засіданні підтвердив свої повноваження на проведення огляду водіїв на стан сп`яніння. Свідок ОСОБА_3 показав, що він особисто проводив огляд ОСОБА_1 , який звернувся до лікарні 04.09.2023 близько 09 години та написав заяву, лікар підтвердив свій висновок, що станом на 09.05 04.09.2023 року ОСОБА_1 був тверезий, тобто не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з наданих пояснень в суді апеляційної інстанції лікаря КПН Білогірська багатопрофільна лікарня ОСОБА_3 та наданих ним документів, він пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, має дозвіл на огляд водіїв на стан сп`яніння та має відповідний сертифікат, за зверненням ОСОБА_1 04.09.2023 він провів огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Алкофор 205» та надав свідоцтво №384 про повірку приладу «Алкофор 205» (чинний до 24 квітня 2024 року).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№121830 від 14.09.2023, що міститься в матеріалах справи та як встановлено судом, подія мала місце 04.09.2023 о 07.24 год., вказаний протокол складено о 07:40 год., при цьому з відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що о 07:26 год. ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, а у медичному закладі огляд останнього було проведено 04.09.2023 о 09:05 год.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин, зокрема, періоду часу з моменту настання події і до складення протоколу, часу необхідного для подолання відстані до медичного закладу, апеляційний суд вважає, що огляд водія у медичному закладі було проведено протягом встановленого законом часу двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Також апеляційний суд звертає увагу, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено у КПН Білогірська багатопрофільна лікарня, тобто у включеному до переліку закладі охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженим управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій наказом ДОЗ ОДА від 17.01.2022 №3, лікарем цього закладу ОСОБА_3 , який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Враховуючи наведені обставини, у апеляційного суду відсутні підстави вважати недійсним огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведений у закладі охорони здоров`я.

При цьому, як вбачається з відеозаписів адміністративного правопорушення, після проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_1 заперечував вживання спиртних напоїв, працівники поліції запропонували проїхати до медичного закладу, але пояснили, що в медичному закладі «такий самий прилад», тим самим заздалегідь попередили водія про те, що результати огляду будуть аналогічні.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України", ухваленого 6 вересня 2005 року).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості ї особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до п.39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Таким чином, аналізуючи у сукупності зазначені вище норми законодавства та надані докази, доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції припустився порушення вимог закону про адміністративну відповідальність, розглянув протокол про адміністративне правопорушення, при цьому не з`ясувавши чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, не з`ясувавши повно, всебічно і об`єктивно всі обставини справи, і як наслідок передчасно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме що він 04 вересня 2023 року о 07.24 год. по автомобільній дорозі О-230108 біля с. Жижниківці Шепетівського району Хмельницької області керував автомобілем Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За встановлених обставин, апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Білогірського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2023 року - скасуванню, провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Білогірського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статтею 130 КУпАПна підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя