Справа № 450/329/24 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/811/744/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Гриневича Михайла Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката Гриневича Михайла Миколайовича на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2024 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 22 січня 2024 року, о 22 год. 38 хв., на вул. Білозіра, в с. Сокільники, Львівського району, Львівської області, керував транспортним засобом марки «Рено» номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Перевірка на стан сп`яніння проводилася у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драґер Алкотест». Результат тесту № 3397 позитивний і становить 1,43 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «А» ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Гриневич М.М., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову, закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В мотивах апеляційної скарги зазначає, що вини у вчиненому адміністративному правопорушенні ОСОБА_1 не визнає.

Зазначає, що працівниками поліції притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за стоянку на газоні.

Наголошує, що після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівник поліції не роз`яснив водію, що він може пройти такий огляд в медичному закладі, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 266 КУпАП. Долучений до матеріалів справи відеофайл не відображає факту керування транспортним засобом, його зупинки під керуванням ОСОБА_1 , хід спілкування водія із працівниками поліції.

Наголошує, що працівник поліції спровокував водія, заставивши його переставити транспортний засіб із газону.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки не повідомив, адвокат Гриневич М.М. просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвоката Гриневича М.М., який просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 665869 від 22 січня 2024 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Kango» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810», результат 1,43 проміле, від керування транспортним засобом водія відсторонено, шляхом передачі автомобіля тверезому водію ОСОБА_2 ;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №1294138 від 22 січня 2024 року (а.с. 2), згідно із яким водія ОСОБА_1 здійснив стоянку на газоні за адресою с. Сокільники, вул. Весняна, 6, чим порушив вимоги п. 15.10 Є ПДР України;

- інформацією про реєстрацію з лінії 102 (а.с. 3), з якої вбачається, що о 22 год. 43 хв. поступило повідомлення про порушення ПДР України автомобілем «Renault Kango» д.н.з. НОМЕР_1 , а саме стоянку даного транспортного на газоні за адресою с. Сокільники, вул. Весняна, 6;

- роздруківкою приладу «Drager Alcotest 6810» (а.с. 4), з якої встановлено, що огляд було проведено о 23 год. 02 хв., 22 січня 2024 року, результат огляду 1,43 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5), відповідно до якого у водія ОСОБА_1 було виявлено різкий запах алкоголю з порожнини рота, результат огляду 1,43 проміле, з результатом водій погодився, що підтвердив своїм підписом;

- рапортом працівника поліції (а.с. 6), з якого вбачається, що 23 січня 2024 року ним було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , результат огляду1,43 проміле;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 7), відповідно до якого водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки в нього було виявлено різкий запах алкоголю з порожнини рота;

- інформацією з рапорту сержанта поліції Ю. Чурка (а.с. 8) , з якого вбачається, що працівниками поліції було отримано інформацію, щодо порушення ПДР України автомобілем «Renault Kango» д.н.з. НОМЕР_1 , який ними було виявлено рухаючись на місце події, коли даний транспортний засіб рухався у зустрічному напрямку. У зв`язку із чим даний автомобіль було зупинено за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору. Під час опитування у водія ОСОБА_1 , працівниками поліції, було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку із чим було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, результат якого показав 1.43 проміле, після чого його відсторонено від керування транспортним засобом;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено судом, на якому зафіксовано опитування водія ОСОБА_1 , під час якого у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим працівниками поліції запропоновано водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Патрульними надано герметично запечатану трубочку для перевірки, роз`яснено порядок проходження огляду, результат 1,43 проміле, повідомлено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, відсторонено водія від керування транспортним засобом, окрім того незгод з результатом огляду він не висловлював. Патрульними ознайомлено водія ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення, повідомлено про місце розгляду справи, відсторонений від керування транспортним засобом.

Доводи апелянта, що працівник поліції здійснили провокацію, а саме сказали водію ОСОБА_1 переставити транспортний засіб із газону, де він був припаркований, апеляційний суд розцінює критично.

Як вбачається, з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №1294138 від 22 січня 2024 року (а.с. 2), водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за стоянку на газоні за адресою: с. Сокільники, вул. Весняна, 6, а протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №665869 від 22 січня 2024 року (а.с. 1) складено за адресою: с . Сокільники, вул. Білозіра.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що з рапорту працівника поліції (а.с. 8), вбачається ,що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було виявлено коли патрульні їхали на виклик, згідно інформації яка надійшла на лінію 102 (а.с. 3), даний транспортний засіб рухався на зустрічпрацівників поліції в напрямку об`їзної дороги м. Львова, де був зупинений проблисковими маячками синього та червоного кольору.

Твердження апелянта, що після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівник поліції не роз`яснив водію, що він може пройти такий огляд в медичному закладі, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 266 КУпАП, апеляційний суд розцінює критично, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема і право останнього пройти огляд в медичному закладі.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки такі спростовуються вимогами ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення

За таких обставин, суд вважає, що доводи апелянта є неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 , оскільки на відео в повному обсязі зафіксовано процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із водієм з фіксацією обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення від 22 січня 2024 року, а саме опитування водія та процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Гриневича М.М. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.