ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/718/24 Головуючий суддя І інстанції Шарко О. П.
Провадження № 33/818/1085/24 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,

за участі

секретаря Щевченка Д.В.,

справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2024 року у відношенні ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП України, -

у с т а н о в и в:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_3 (по батькові в матеріалас справи не значиться) 25.11.1985 року народження, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як установив суд ОСОБА_4 , 25 січня 2024 року, о 14 год. 14 хв., в районі будинку 214/1 по пр-ту Героїв Харкова, у м.Харкові, керувала автомобілем «Volkswagen Toureg», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» прилад ARСD 0464, результат позитивний склав 1,01 % проміле водій з результатом була не згодна, пройшла огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння в КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» (висновок № 244 щодо результату медичного огляду від 25 січня 2024 року). Своїми діями ОСОБА_4 порушила вимоги п. 2.9А ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, вважає причини пропуску поважними.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що відеозапис подій та обставин проходження нею освідування на стан сп`яніння переривається та є неповним.

Зазначає, що суд в порушення вимог закону провів розгляд справи за її відсутності чим позбавив її можливості давати пояснення, заявляти клопотання, а відтак порушив її право на захист.

Також зазначає, що має підстави вважати, що біологічне середовище (кров), яке вона здавала у закладі охорони здоров`я було замінено на зразок іншої людини, що зумовлює необхідність проведення у справі судової токсикологічної експертизи, у зв`язку з чим просить призначити відповідну експертизу.

В судове засідання ОСОБА_5 не з`явилася, була повідомлена про час та місце судового розгляду належним чином, шляхом направлення електронної повістки, яка була нею особисто отримана. Повідомлений був і захисник.

Клопотань про відкладення судового розгляду не надходило, при цьому апеляційна скарга не містить прохання про особисту участь у суді апеляційної інстанції.

За таких обставин вважаю за можливе проводити судовий розгляд за відсутності сторін.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки апелянтом доведено поважність пропуску строку.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 1) відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 1) працівником поліції зазначено, що ОСОБА_4 , 25 січня 2024 року, о 14 год. 14 хв., в районі будинку 214/1 по пр-ту Героїв Харкова, у м.Харкові, керувала автомобілем «Volkswagen Toureg», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» прилад ARСD 0464, результат позитивний склав 1,01 % проміле водій з результатом була не згодна, пройшла огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння в КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» (висновок № 244 щодо результату медичного огляду від 25 січня 2024 року). Своїми діями ОСОБА_4 порушила вимоги п. 2.9А ПДР України.

Аналогічні обставини встановив суд першої інстанції.

Таким чином, водій ОСОБА_5 порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису вбачається події, які відбувалися 25 січня 2024 року патрульньними поліцейськими було зупинено автомобіль «Volkswagen Toureg», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 .

Під час спілкування з водієм у працівника поліції виникла підозра у тому, що водій перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, ОСОБА_7 погодилась, результат тесту 1,01 промілле.

З вказаним результатом водій не погодилась, у зв`язку з чим в подальшому огляд було проведено у закладі охорони здоров`я, результат позитивний.

З відео вбачається, що відповідальним працівником закладу охорони здоров`я було озвучено результат 1,35 промілле.

Відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 - «водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я»

Таким чином, поліцейський діяв в межах закону та незгоду водія з результатом тесту на Драгер, забезпечив проведення огляду у закладі охорони здоров`я.

Велася безперервна відеозйомка, свідки не залучались.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

За вказаних обставин, апеляційний суд відкидає доводи ОСОБА_1 про відсутність підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння оскільки зібрані докази, а саме відеозапис повністю спростовує такі твердження.

При цьому відеозапис судом приймається як належний та допустимий доказ, апеляційний суд не вбачає жодних порушень, наслідком яких належало б визнати цей доказ недопустимим.

Більш того, сама ОСОБА_5 не заперечує проти того, що на відео дійсно зафіксовані її дії, не заперечує і факт керування транспортним засобом.

Крім того, апеляційний суд відкидає і доводи про начеб то порушення її права на участь у судовому засіданні в суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 у протоколі про адміністративне правопорушення була ознайомлена з тим, що справа у відношенні неї буде розглядатись у Фрунзенському районному суді міста Харкова.

В подальшому районний суд належним чином неодноразово повідомляв ОСОБА_8 про час та місце судового розгляду.

Було забезпечено право ОСОБА_1 і на ознайомлення з матеріалами адміністративного провадження і надано судом час на укладення ОСОБА_9 договору про надання правової допомоги, проте ОСОБА_5 та її захисник у судове засідання не прибули.

При цьому, 22 травня 2024 року захисник ОСОБА_10 надіслав до суду першої інстанції клопотання про відкладення справи на іншу дату, посилався на те, що ОСОБА_5 хворіє і зможе прибути до суду, проте жодних документів, які б підтверджували поважність неприбуття до суду сторона захисту не надала ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду.

Натомість, незважаючи на належне повідомлення сторін, ОСОБА_5 не з`явилась і в суд апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає жодних порушень прав ОСОБА_1 , яка не проявила достатній інтерес до справи та не скористалась своїм правом на безпосередню участь у судовому засіданні.

Що стосується заявленого клопотання про необхідність призначення у справі експертного дослідження біологічних зразків, апеляційний суд вважає його необгрунтованим та відмовляє у його задоволенні з огляду на наступне.

По перше, ОСОБА_5 не була позбавлена можливості заявити відповідне клопотання в суді першої інстанції, навіть за умови небажання приймати участь у судовому розгляді безпосередньо, сторона захисту могла направити відповідне клопотання поштою.

По друге, така вимога не кореспондується із твердженнями апеляційної скарги про те, що ємність з аналізами ОСОБА_1 була замінена на ємність з біологічними зразками іншої людини.

Відтак, призначення у справі судової медико-токсикологічної експертизи за умови сумнівів сторони захисту стосовно належності зданих аналізів саме ОСОБА_11 є заздалегідь безпідставним.

Більш того, сторона захисту не була позбавлена можливості, стійко дотримуючись обраної позиції щодо заміни біологічних зразків зі сторони відповідальних працівників закладу охорони здоров`я, звернутись до компетентних органів з відповідною заявою, про вчинення фактично злочину та відповідно надати суду відомості про результати проведеної службової перевірки та розслідування.

Проте вказані відомості в матеріалам справи відсутні.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_11 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши строк на апеляційне оскарження постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2024 року у відношенні ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Апеляційну скаргу ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2024 року у відношенні ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст скласти і оголосити о 16-00 годині 21 серпня 2024 року.

Суддя О.Ю. Грошева