Справа № 642/4795/24
Провадження №3/642/1537/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності, який надійшов до суду з Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 столяра мебельної фабрики «Константа», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2024 року о 08 год. 54 хв. за адресою: м. Харків, вул.. Велика Панасівська, 226, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 , відносно якого було встановлено тимчасове обмеження в праві керування транспортними засобами, постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника в праві керування транспортними засобами державного виконавця від 05.05.2023 ВП № 66060972 Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст.126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вказав, що не знав про існування заборгованості по сплаті аліментів, зауважив, що про обмеження в праві керуванні транспортним засобом його повідомлено не було.

Адвокат Ганга Д.Г., який дії в інтересах ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, з огляду на таке.

Так, у діях водія ОСОБА_1 відсутня форма вини (умисел) на вчинення адміністративного правопорушення, так як йому не було відомо про існування обмеження у праві керування, він не отримував жодних постанов, роботодавець водія кожного місяця належним чином відраховує із його заробітної плати аліменти про що звітує перед виконавцем у ВП 66060972. В матеріалах справи відсутні жодні докази того, що ОСОБА_1 дійсно направлялась постанова про обмеження та, що вона доводилась до його відома. Ба більше, як тільки водій дізнався про ймовірне існування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, його представник адвокат Ганга Д.Г. звернувся із запитом до державної виконавчої служби щодо стану поточної заборгованості у ВП 66060972. На даний запит надано державним виконавцем надано відповідь від 13.08.2024 р. де повідомлено, що розмір заборгованості у ВП 66060972 ОСОБА_1 складає 10070,12 грн. Дізнавшись про це, ОСОБА_1 оплатив зазначену заборгованість, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією, яка була направлена на адресу державного виконавця. Станом на сьогодні, обмеження у праві керування ОСОБА_1 скасовано, інші обмеження боржника також зняті.

Враховуючи відсутність об`єктивної сторони - прямого умислу в діях ОСОБА_1 , вважає, що у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. Тому, провадження у справі просив закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Ганги Д.Г., дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною 5 статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Із вище викладеного вбачається, що суд, перевіряючи наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, зобов`язаний перевірити: наявність постанови державного виконавця про обмеження ОСОБА_1 у праві керування ним транспортними засобами; факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами; наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.

При цьому, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис, суд погоджується із вищезазначеними доводами ОСОБА_1 та його представника, що він не був повідомлений про встановлення йому обмеження у праві керування транспортним засобом і вперше дізнався про це під час зупинки поліцейськими та складанням відповідного протоколу притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.126 КУпАП.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням, до яких належить і повідомлення про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Дійсно в матеріалах справи наявна постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування від 05.05.2023, проте відсутні відомості про надіслання копії цієї постанови ОСОБА_1 .

Так, в ході розгляду даного адміністративного матеріалу, судом витребувано у державного виконавця МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові СМУ Міністерства юстиції (м. Харків) Лисаков Є. належним чином завірені матеріали виконавчого провадження, на підставі яких ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було обмежено у праві керування транспортними засобами та належні повідомлення ОСОБА_1 про встановлення такого обмеження, а також докази отримання останнім постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 05 травня 2023 року ВП 66060972.

22 серпня 2024 року на адресу Ленінського районного суду м.Харкова з МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові СМУ Міністерства юстиції надійшла відповідь щодо попереднього запиту.

З відповіді вбачається, що станом на 22.08.2024 список згрупованих поштових відправлень який с доказом відправлення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 05.05.2023 року на адресу ОСОБА_1 відсутній в канцелярії відділу. Скоріше за все вищезгаданий список згрупованих поштових відправлень був втрачений в результаті його транспортування під час переїзду відділу з одного приміщення до іншого.

Виконавець зазначив, що направлення на адресу боржника копії постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами є не єдиним способом повідомлення боржника про існування постанови, оскільки боржник може навмисно ухилятися від отримання кореспонденції яка направляється на його адресу з метою уникнення від виконання рішення суду та будь-якої відповідальності встановленої чинним законодавством. Про існування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 05.05.2023 року, достеменно відомо і ОСОБА_1 і його представнику адвокату Гангі Д.Г. щонайменше з серпня 2023 року, що підтверджується відзивом на скаргу про визнання дій неправомірними та зобов?язання усунути порушення від 18.08.2023 року в якому зазначалося про існування зазначеної постанови. Про існування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 05.05.2023 року зазначалося головним державним виконавцем Лисаковим Є.С. і у відзиві на апеляційну скаргу від 15.09.2023 року і у касаційній скарзі зі змістом якої достеменно ознайомлювався представник ОСОБА_1 адвокат Ганга Д.Г. Крім того, боржник особисто ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження №665060972 під час особистого прийому головного державного виконавця ОСОБА_2 22.11.2023 у приміщенні відділу де надавав письмові пояснення про підстави не сплати аліментів та виконання судового рішення. Таким чином, ОСОБА_1 достеменно обізнаний про існування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 05.05.2023 року щонайменше з 22.11.2024.

У свою чергу, в додаткових пояснення представник ОСОБА_1 адвокат Ганга Д.Г. зазначив, що дана судова справа № 642/4750/23, з матеріалів якої на думку виконавця ОСОБА_1 стало відомо про постанову, жодним чином не стосувалася постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 05.05.2023 р., натомість у даній справі перевірялась законність дій виконавця, який відмовився об`єднувати виконавче провадження №52265561 (про стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття) та виконавчого провадження №66060972 (про стягнення з нього аліментів на повнолітню дитину ОСОБА_3 на період навчання в розмірі 1500 грн. щомісяця до закінчення дитиною навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років) у зведене виконавче провадження. У матеріалах судової справи № 642/4750/23 відсутня постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 05.05.2023 р. і вона не досліджувалась судом та не надсилалась учасникам справи у якості доказів.

Отже, справа № 642/4750/23 не має жодного відношення до постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 05.05.2023 р., а тому доводи виконавця у цій частині є лише необґрунтованими припущеннями.

Що стосується твердження виконавця про ознайомлення ОСОБА_1 та його представником з матеріалами виконавчого провадження під час особистого прийому 22.11.2023 р., то воно не відповідає дійсності і спростовується наданими виконавцем матеріалами виконавчого провадження, у яких відсутнє жодне прохання чи відмітка про ознайомлення боржника із матеріалами ВП. Насправді ж 22.11.2023 боржник з`явився за викликом виконавця, де надав свої письмові пояснення про те, що аліменти сплачуються його роботодавцем за відповідною постановою виконавця, а питання погашення існуючої заборгованості залежить від результатів розгляду судом скарги боржника на бездіяльність виконавця, який відмовляється об`єднувати виконавчі провадження та зараховувати існуючу переплату по аліментам. Інших питань його візит до виконавця не стосувався. Виконавець не повідомляв йому про існування постанови.

З наданих виконавцем матеріалів чітко вбачається, що він таку постанову боржнику не направляв, а боржник з нею не ознайомлювався, що виключає наявність умислу у діях боржника ОСОБА_1 під час керування авто.

Суд погоджується з доводами адвоката, сукупність вищевказаний доказів дають можливість дійти висновку про відсутність факту обізнаності ОСОБА_1 про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами на момент вчинення адміністративного правопорушення, що виключає наявність прямого умислу, тобто відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Більше того, після того, як ОСОБА_1 дізнався про існування вказаного обмеженням, він 16.08.2024 погасив всю наявну заборгованість і 19 серпня 2024 року постановою державного виконавця скасовано тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є підстави для задоволення клопотання адвоката, оскільки зібрані у даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, винуватість ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її оголошення.

Суддя А.М. Гримайло