ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/92/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 листопада 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, громадянин ОСОБА_1 10 листопада 2023 року о 11 год. 01 хв. в м. Тернополі по вул. Торговиця, 24 керував транспортним засобом "RENAULT LOGAN" номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: сповільненість реакції, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП "Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань" ТОР водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вважає, оскаржувану постанову такою, що не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 33 КУпАП, а саме не враховано особу порушника, його майновий стан, пом`якшуючих обставин при обранні виду адміністративного стягнення.

Звертає увагу суду, що працівники патрульної поліції не проводили перевірку на ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема зазначає що не можливо встановити яким чином працівники патрульної поліції дійшли висновку про те, що поведінка не відповідає обстановці.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі зазначає, що працівники патрульної поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Звертає увагу, що судом не допитувались свідки по справі.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки не був присутній на проголошенні оскаржуваної постанови.

В судове засідання апелянт - особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи апеляційним судом без його участі.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як слідує з матеріалів провадження, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 проведено без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Зі змістом судового рішення, ОСОБА_1 ознайомився 14 грудня 2023 року, про що свідчить копія квитанції про сплату ним штрафу за вчинене правоопрушення.

Апеляційна скарга на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 листопада 2023 року ОСОБА_1 подана 23 грудня 2023 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №630668 від 10 листопада 2023 року, ОСОБА_1 10 листопада 2023 року о 11 год. 01 хв. в м. Тернополі по вул. Торговиця, 24 керував транспортним засобом "RENAULT LOGAN" номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: сповільненість реакції, неприродна блідність обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП "Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань" ТОР водій категорично відмовився.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівника патрульної поліції встановлено, що працівниками поліції було виявлено факт порушення Праивл дорожнього руху України ктранспортним засобом "RENAULT LOGAN", державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , а саме - водій не виконав вимогу дорожнього знаку "Зупинку заборонено", здійснив зупинку в зоні дії знаку, що є порушенням п.8.4. ПДР України, а також керував транспортним засобом, що був переобладнаний на газово-балонне обладнання без відповідного дозволу, чим порушив п.31.3 а ПДР України.

Окрім того, факт порушення ним ПДР України підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №728294 від 10 листопада 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.2 ст. 121 КУпАП.

Також, відеозаписом зафіксовано як працівниками патрульної поліції було повідомлено водія ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу та повідомлено водієві наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння, після чого запропоновано йому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у КНП "ТОМЦСНЗ" ТОР, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився.

Твердження апелянта апелянта про те, що працівники патрульної поліції не пропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, суд вважає необґрунтованими, оскільки такий огляд може бути проведено виключно в медичному закладі.

При цьому, незаперечним залишається факт його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, де він повинен був здати зразки біологічного середовища для проведення відповідних лабораторних досліджень для визначення стану наркотичного сп`яніння, що слідує з матеріалів відеофіксації правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Необхідно зауважити, що диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язково учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові суду присутнє посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі X «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах 1-ІII «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, огляд можливий і у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З огляду на викладене, направлений ОСОБА_1 до суду першої інстанції результат аналізу в КНП "Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань" ТОР є таким, що проведений з порушенням вимог ч.5 ст.266 КУпАП, оскільки проведений пізніше двох годин з момент встановлення підстав для його здійснення і не в присутності поліцейського.

Аналіз матеріалів провадження судом апеляційної інстанції не дає підстав для висновку про порушення працівниками поліції вищевказаних нормативно-правових актів, якими регламентовано порядок проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

Твердження апелянта про необхідність допиту судом першої інстанції свідка, про якого він вказує в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки відомості про те, що вказана апелянтом особа була очевидцем події в матеріалах справи відсутні. Окрім того, в апеляційній скарзі зазначається, що вказаний свідок може підтвердити відсутність у апелянта ознак наркотичного сп`яніння, проте визначення наявності ознак наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу належить до компетенції поліцейських, які наділені повноваженнями вимагати у водія проходження відповідного огляду згідно п.2.5 ПДР України.

Незабезпечення працівниками поліції належної евакуації транспортного засобу та відмова перевірити реакцію апелянта табличкою множення, про що зазначається в апеляційній скарзі, жодним чином не впливає на допущене ОСОБА_1 правопорушення, яке полягає у його відмові від проходження відповідно до всиновленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апелянта про недотримання судом першої інстанції вимог ст.33 КУпАП при при обранні виду адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає непереконливими.

Так, статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При цьому, накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів є невід`ємною частиною стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, адміністративне стягнення ОСОБА_1 обрано судом у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя