КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 371/1576/23 Головуючий у суді І інстанції Гаврищук А.В.
Провадження № 33/824/753/2024 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Твердохліба Максима Миколайовича, поданою в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Миронівського районного суду Київської області від 01 листопада 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого оператором в дитячому садочку «Колосок» с. Владиславка, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 483870 від 22 жовтня 2023 року ОСОБА_2 22 жовтня 2023 року о 20 годині 05 хвилин на 108 км а/д Київ - Знам`янка, керуючи автомобілем «ЗАЗ - 110308» д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом ЛЕВ 183121 д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota» д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. «2.3» б ПДР України, у зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 483871 від 22 жовтня 2023 року ОСОБА_2 22 жовтня 2023 року о 20 годині 05 хвилин на 108 км а/д Київ - Знам`янка, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ - 110308» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.10 ПДР України, у зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ст.122-4 КУпАП.

Постановою Миронівського районного суду Київської області від 01 листопада 2023 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції встановив, що автомобіль марки «ЗАЗ - 110308» з причіпом ЛЕВ 183121 рухався по головній дорозі, а автомобіль «Toyota» виїжджав з кільця другорядної дороги, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 (Дати дорогу) та не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався по головні дорозі, тому ДТП була вчинена з вини водія автомобіля «Toyota», а об`єктивних, належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у справі не зібрано.

Що стосується правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, то суд вказав, що жодних доказів того, що ОСОБА_2 вчинив дії спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння матеріали справи не містять.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 21 грудня 2023 року представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Твердохліб М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову Миронівського районного суду Київської області від 01 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова суду є невмотивована, необґрунтована та незаконна, судом першої інстанції в повній мірі не з`ясовано обставини справи та не досліджені докази, а також не надано їм належної оцінки.

Зазначає, що суд не звернув увагу на пояснення ОСОБА_2 , а також свідка ОСОБА_3 .

На схемі ДТП, яка датована 22 жовтня 2023 року, на звороті зазначено, що на автомобілі ОСОБА_1 є пошкодження з правого боку (переднє праве крило, передній бампер), що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку з ДТП збоку водія автомобіля «ЗАЗ-110308».

Звертає увагу на той факт, що водій автомобіля «ЗАЗ-110308» ОСОБА_2 під час скоєння ДТП та залишення місця пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, даний факт встановлений за допомогою спеціального приладу драгер 6810. Результат тесту 0,89 % проміле алкоголю видихаємого повітря та задокументовано складанням протоколу серії ДПР18 № 183259 від 22 жовтня 2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП (копія протоколу додається).

До апеляційної скарги додав клопотання про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_3 для всебічного і об`єктивного розгляду справи та прийняття законного рішення.

Також представник ОСОБА_1 - адвокат Твердохліб М.М. долучив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, яке мотивоване тим, що апелянт у розгляді справи по суті участі не приймав, про розгляд справи належним чином не повідомлявся, а про прийняте рішення дізнався 18 грудня 2023 року, про що свідчить відповідна заява із розпискою про ознайомлення з матеріалами справи.

В судове засідання суду апеляційної інстанції 22 січня 2024 року ОСОБА_1 та його адвокат - Твердохліб М.М., а також ОСОБА_2 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до апеляційного суду не повідомили, а тому суд дійшов висновку, що їх неявка відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Твердохліб М.М., ОСОБА_2 та його представник - адвокат Науменко О.М. надіслали засобами електронного зв`язку клопотання про відкладення розгляду справи, проте зазначені клопотання не підписані їх електронними цифровими підписами, а тому залишені судом без розгляду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Беручи до уваги ту обставину, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.

Згідно із ч. 2 ст. 269 КУпАП потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що про розгляд справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 належним чином не повідомлявся, в судовому засіданні участі не брав, копія постанови суду першої інстанції в строк, передбачений на апеляційне оскарження не надсилалась, а ознайомився він з матеріалами справи лише 18 грудня 2023 року.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження та вважає за доцільне його поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Проте з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись з огляду на наступне.

Так, об`єктами правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП для того, щоб порушення вважалося завершеним (доведеним до кінця і таким, що підлягає оформленню і покаранню) потрібні факти - особа водій повинна експлуатувати автомобіль (керувати автомобілем, їхати, залишити в стані, через який в подальшому буде порушено правила дорожнього руху) і заподіяння або спричинення збитку.

За положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

З матеріалів справи вбачається, що 22 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 483870, згідно якого він 22 жовтня 2023 року о 20 годині 35 хвилин на 108 км а/д Київ - Знам`янка, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ - 110308» д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом ЛЕВ 183121 д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota» д.н.з. НОМЕР_3 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху.

Крім того, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 483871 ОСОБА_2 22 жовтня 2023 року о 20 годині 05 хвилин на 108 км а/д Київ - Знам`янка, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ - 110308» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.10 ПДР України, у зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до пояснень правопорушника ОСОБА_2 , які він надавав під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, він рухався по дорозі Дніпропетровськ-Київ між с. Владиславка в сторону м. Миронівка по головній дорозі, а водій автомобіля «Toyota», який рухався до головної дороги із с. Богуслава, виїхав на круг на головну дорогу не пропустивши його автомобіль «ЗАЗ - 110308» з причіпом.

Вказував, що він їхав по головній дорозі і водій автомобіля «Toyota» повинен був пропустити його, але коли транспортні засоби порівнялись і були в одному ряду, він зачепив причіпом праве крило і здер окраску автомобіля «Toyota».

З пояснень потерпілого ОСОБА_1 вбачається, що він 22 жовтня 2023 року приблизно о 20:00 годині їхав з м. Богуслав, при повороті із с. Владиславка в сторону м. Миронівка на круговій клумбі зупинився, оскільки був знак «Стоп», і пропустив транспортні засоби. Увімкнувши лівий покажчик повороту та проїхавши 100 м, з правого боку він побачив, що без включених покажчиків повороту автомобіль «ЗАЗ - 110308» з причіпом почав здійснювати обгін його автомобіля.

При даному маневрі причіп автомобіля «ЗАЗ - 110308» зачепив крило та бампер автомобіля «Toyota», а водій цього автомобіля після подачі ним звукового сигналу не зупинився і продовжив рух, швидкість якого перевищувала 60 км/год. ОСОБА_1 , як водій автомобіля «Toyota» прослідував за автомобілем «ЗАЗ - 110308» і зупинив його за поворотом праворуч в сторону м. Миронівка. Зазначав, що за ним їхало інше авто, водій якого бачив ДТП.

В поясненнях свідка події - ОСОБА_3 зазначено, що він рухався по автодорозі на перехресті в с. Владиславка при виїзді на автодорогу Київ-Знам`янка, перед ним стояв автомобіль «Toyota», який також виїжджав на головну дорогу та водій якого, пропустивши автомобілі, повернув ліворуч в напрямку м. Києва, він їхав за ним і став свідком як із правої сторони водій автомобіля «ЗАЗ - 110308» з причіпом здійснив обгін автомобіля «Toyota» та продовжив подальший рух. Водій автомобіля «Toyota» їхав за автомобілем «ЗАЗ - 110308» та зупиняв його. Коли автомобілі зупинились, він теж зупинився, щоб стати свідком даної події.

Згідно схеми місця ДТП від 22 жовтня 2023 року подія відбулась при нічному освітленні та сухим покриттям проїзної частини, автомобіль «Toyota» д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок ДТП отримав пошкодження переднього правого крила, переднього бамперу з правого боку

Автомобіль «ЗАЗ - 110308» д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом ЛЕВ 183121 д.н.з. НОМЕР_2 , отримав пошкодження на причіпі, а саме ЛКП.

З вказаної схеми вбачається, що водії покинули місце ДТП.

Наведені вище докази є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

За змістом вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а ст. 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Тобто, вказаний пункт Правил визначає загальний обов`язок водіїв транспортних засобів під час керування ними.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у статті 129 Конституції України.

Разом з тим, п. 2.3 «б» ПДР не відповідає викладеній фабулі в протоколі про адміністративне правопорушення, а її із самої суті правопорушення не вбачається, що водій автомобіля «ЗАЗ - 110308» ОСОБА_2 порушив саме п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху.

Дії, які вчинила особа, яка у даному провадженні притягається до адміністративної відповідальності, і які зазначено в протоколі відповідають саме п. 13.1 ПДР, а саме: водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 2.3 «б» ПДР не передбачено дотримання безпечного інтервалу, а тому в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення, в тому числі й встановлювати факти порушення особою тих пунктів та правил закону, які фактично йому не були інкриміновані.

Отже, виклад фактичних обставин у протоколі не відповідає суті порушення, передбаченого п. 2.3 «б» ПДР України (що вказано у протоколі), за своїм змістом є суперечливим та містить взаємовиключні обставини.

З огляду на зазначене, належних та допустимих доказів, які б об`єктивно доводили той факт, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у зв`язку з порушенням ним саме п. 2.3 «б» ПДР України, матеріали справи не містять.

Разом з тим, за п. 2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Схема ДТП, пояснення учасників дорожньої пригоди, пояснення свідка, протокол про адміністративне правопорушення в своїй сукупності, прийняті судом апеляційної інстанції до уваги як належні докази та однозначно вказують на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Твердження суду першої інстанції, що ДТП передувало порушення водієм автомобіля «Toyota» д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 ПДР України є безпідставним, оскільки в матеріалах справи відсутні докази для такого висновку і суд першої інстанції на них не посилається у своїй постанові.

Окрім того, у своїх поясненнях від 22 жовтня 2023 року ОСОБА_2 зазначено, що він зачепив праве крило і здер покраску автомобіля «Toyota» своїм причіпом. Вказані пояснення ОСОБА_2 підписав та заперечень не висловив.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 483871 від 22 жовтня 2023 року, складений щодо ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП, містить необхідні відомості, які мають обов`язково бути зазначені при його складанні.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування постанови Миронівського районного суду Київської області від 01 листопада 2023 року та прийняття нової постанови, якою ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а провадження у справі за ст. 124 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Твердохліба Максима Миколайовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Твердохлібу Максиму Миколайовичу строк на апеляційне оскарження постанови Миронівського районного суду Київської області від 01 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Твердохліба Максима Миколайовича задовольнити частково.

Постанову Миронівського районного суду Київської області від 01 листопада 2023 року, якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за статтями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн.

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб