ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4531/23
Провадження № 3/210/25/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 лютого 2024 року

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу 23 серпня 2023 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні вимоги п. 2.10є ПДР України, кваліфіковані за частиною 4 ст.130 КУпАП за ознаками вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення від 11 серпня 2023 року серії ААД №624067, 11.08.2023 року о 18 годині 30 хвилин в Дніпропетровській області, місті Кривий Ріг, Металургійному районі, по вулиці Каховська та вулиці Пісочна, на перехресті, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL CORSA днз НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем MITSUBISHI LANCER днз НОМЕР_2 та залишив місце ДТП, також вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди за його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від огляду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10є ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП.

До початку судового засідання, від захисника ОСОБА_1 адвоката Щербань В.С. надійшло клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, в яких зазначив наступне.

Захисник у поданому клопотанні зазначає, що вся доказова база, яка є у наявності у матеріалах справи ґрунтується та базується на начебто «впізнанні», яке провів потерпілий у справі. Так згідно рапорту поліцейського вбачається, що громадянин Любарський впізнав громадянина та вказав, що саме він керував т/з. Оскільки чинними нормами КУпАП не передбачено порядку проведення такої процесуальної дії як «впізнання особи», в даному випадку мали за «аналогією закону» бути застосовані норми КПК України та враховані правові висновки ЄСПЛ.

Працівники поліції при спілкуванні із ОСОБА_1 почали стверджувати, що це він вчинив ДТП та зник з місця ДТП. ОСОБА_1 пояснив, що він не вчиняв будь якого ДТП та не причетний до дорожньо-транспортної пригоди. Поліцейський на власний технічний пристрій здійснив фотографування ОСОБА_1 та надіслав фотознімок іншому працівнику поліції, який знаходився на місці ДТП. Тобто працівник поліції на місці ДТП вказав на фотознімок ОСОБА_1 . Через значний тривалий час на місце знаходження ОСОБА_1 був доставлений ОСОБА_2 , якому працівники поліції показали фотознімок ОСОБА_1 . На місці ОСОБА_2 без участі понятих, без складання протоколу, без залучення статистів чоловічої статті, проводив впізнання ОСОБА_1 та зазначив, що він керував транспортним засобом в день ДТП. ОСОБА_1 відразу заперечив цей факт та пояснив, що до даної ДТП він не причетний.

Вказана процедура є грубим порушенням прав людини, а вказаний доказ здобутий із порушенням норм чинного КПК України є неналежним та не допустимим та не може бути прийнятий фактом, який доводить причетність ОСОБА_1 до керування транспортним засобом та і взагалі до події дорожньо-транспортної пригоди.

Фактично затриманий ОСОБА_1 був позбавлений можливості користуватися правовою допомогою адвоката, Центр з БВПД повідомлений не був, чим були порушені права ОСОБА_1 на захист.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь які докази які свідчили б про керування транспортним засобом та зникнення із місця дорожньо-транспортної пригоди. В справі не оглянутий автомобіль яким «начебто керував ОСОБА_1 » на предмет наявності чи відсутності ушкоджень. Крім того в матеріалах справи відсутній відеозапис події.

Сторона захисту зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не був учасником дорожньо-транспортної пригоди та відповідно не зникав із місця ДТП. До матеріалів справи на долучені записи із нагрудних камер поліцейських та взагалі відсутні будь які відеозаписи як факту керування транспортним засобом так і факту оформлення матеріалів ДТП.

Враховуючи викладене, просив справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні адвокат Щербань В.С. підтримав клопотання, просив закрити справу відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення та зазначив, що матеріали вказаної адміністративної справи не містять жодних належних та допустимих доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом та скоєння 11.08.2023 року ним ДТП. Також зазначив, що ОСОБА_1 11.08.2023 року алкогольні напої не вживав.

Суд, дослідивши надані до справи докази, приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Наведене вказує на те, що при розгляді зазначеного вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді справи про адміністративне правопорушення, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано копії протоколів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ст. 122-4 КУпАП; письмові пояснення ОСОБА_2 ; рапорт; копію постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП; довідку, дисе з відеозаписом.

Слід зазначити, що рапорт поліцейського не може вважатися об`єктивним доказом у справі, оскільки поліцейський є представником суб`єкта владних повноважень, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

Стосовно доводів захисника ОСОБА_1 адвоката Щербань В.С., що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, поліцейськими не надано жодних доказів, які б доводили факт керування транспортним засобом, суд вважає доводи обґрунтованими з огляду на наступне.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка була водієм і керувала транспортним засобом, вчинила ДТП, після чого вживала алкоголь.

З відеозаписів, переглянутих в судовому засіданні встановлено, що на відеозаписах не зафіксовано ані рух автомобіля автомобіля OPEL CORSA днз НОМЕР_1 , ані огляд відповідного автомобіля, тобто на відеозаписах не встановлено наявність та місцезнаходження зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення транспортного засобу.

Досліджений відеозапис «clip-0» розпочинається з моменту, коли патрульні поліцейські знаходяться в під`їзді будинку, по сходинках підіймаються два чоловіка, далі поліцейський намагається встановити особу одного з них, зазначаючи, що він вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Дана особа зазначає, що автомобілем не керував, ДТП не вчиняв, і що на своєму автомобілі він не їздить.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 під час складання працівниками поліції протоколів про адміністартивне правопорушення наполегливо заперечував факт керування автомобілем у цей день та причетність до ДТП. Доказів того, що ОСОБА_1 11.08.2023 року о 18:30 год. керував транспортним засобом та вчинив або причетний до дорожньо-транспортної пригоди на відеозаписах відсутні. Транспортний засіб OPEL CORSA днз НОМЕР_1 на відеозаписі відсутній. Відеозаписом не зафіксовано перебування ОСОБА_1 на місці водія будь-якого автомобіля.

Суб`єктом відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП є лише водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує та вчинила дорожньо-транспортну пригоду. Отже, предметом доказування є те, що певна особа керувала транспортним засобом, вчинила ДТП, після чого вживала алкоголь.

Щодо долучених протоколів про адміністративне правопорушення від 11.08.2023 року відносно ОСОБА_1 за ст.124, ст. 122-4 КУпАП, суд звертає увагу, що відповідно до постанови від 07.11.2023 року Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області провадження по адміністративній справі за ст. 122-4 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП; відповідно до постанови від 14.11.2023 року Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області провадження по адміністративній справі за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП. Таким чином, долучені протоколи про адміністративне правопорушення від 11.08.2023 року відносно ОСОБА_1 за ст.124, ст. 122-4 КУпАП є неналежними доказами вини ОСОБА_1 за ч.4 ст. 130 КУпАП, та не доводять факт керування транспортним засобом 11.08.2023 року о 18год.30хв..

Суд критично оцінює та не бере до уваги фрагмент відеозапису, на якому невідома особа, нібито впізнає ОСОБА_1 , як водія котрий причетний до вчинення дорожньо-транспортної пригоди 11.08.2023 року о 18 год.30 хв., оскільки на відеозаписі під час впізнання працівниками поліції особу свідка не встановлено, у протоколі про адміністративне правопорушення в графі свідки відповідну особу не зазначено, відомості про свідка відсутні, протокол відповідною особою не підписано. Крім цього в матеріалах справи відсутні відомості щодо обставин, за яких свідок бачив особу ОСОБА_1 .

Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_2 , оскільки у відповідних поясненнях не зазначено особу, яка керувала транспортним засобом OPEL, відсутній опис зовнішності та прикмети водія транспортного засобу OPEL, не зазначено за сукупністю яких саме ознак він може впізнати особу водія, не зазначено дату та час дорожньо-транспортної пригоди, отже пояснення не містять усіх необхідних відомостей для ідентифікації особи причетної до ДТП.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення в графі свідки не зазначено особу ОСОБА_2 .

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що долучені до матеріалів справи пояснення ОСОБА_2 є неналежним та недостовірним доказом.

Також, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази дорожньо-транспортної пригоди 11.08.2023 року о 18год.30хв за участю транспортних засобів OPEL CORSA днз НОМЕР_1 та MITSUBISHI LANCER днз НОМЕР_2 , оскільки не долучено ані -фото, -відеозйомки пошкоджень відповідних транспортних засобів, ані показів свідків відповідної події.

Таким чином, з огляду на відсутність у матеріалах адміністративної справи доказів керування 11.08.2023 року о 18:30 год. ОСОБА_1 транспортним засобом, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не можна вважати суб`єктом відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП.

Стосовно доводів захисника ОСОБА_1 адвоката Щербань В.С., що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння та не вживав алкогольні напої 11.08.2023 року, суд вважає доводи обґрунтованими з огляду на наступне.

Оскільки ч.4 ст.130 КУпАП є похідною та пов`язана зі ст.124 КУпАП, тому з урахуванням, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем під час події зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому зазначені факти не породжували для ОСОБА_1 обов`язку виконання вимог п.2.10 є ПДР України.

Крім того, при перевірці доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати не тільки час і місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди і причетність цієї особи до неї, а також час і місце вживання цією особою алкоголю після ДТП і сам факт вживання алкоголю саме після ДТП. Тобто, повинна бути наявна сукупність правопорушень (реальна).

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 624067 від 11.08.2023 року не зазначено, які ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 , а лише зазначено, що він вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до дослідженого відеозапису події, ознаки сп`яніння, ніяким чином працівники поліції не встановлювали.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Досліджений у судовому засіданні відеозапис та матеріали справи, не містить відомостей та доказів, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 інкримінується порушення Правил дорожнього руху, а саме п. 2.10 є, згідно якого відповідальність настає лише за вживання алкоголю до проведення медичного огляду після ДТП.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.10 «є» ПДР України, передбаченої ч.4 ст. 130 КпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази визначення чіткого моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння та час вживання цією особою алкогольних напоїв, встановити, через який саме час після настання ДТП за участі цієї особи, остання вжила алкоголь, а також встановити, чи не перебувала особа в стані алкогольного сп`яніння саме під час керування транспортним засобом.

Проте, матеріали справи та досліджений відеозапис не містить доказів, що ОСОБА_1 вживав будь-які алкогольні напої 11.08.2023 року.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 624067 від 11.08.2023 року не зазначено через який саме час після настання ДТП за участі нібито ОСОБА_1 , останній вжив алкоголь, та не встановлено, який саме алкогольний напій ОСОБА_1 вжито.

Таким чином, наявними матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 , є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після ДТП та керував автомобілем.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Суд приходить до висновку, що надані матеріали адміністративної справи є суперечливими, не відповідають критеріям достовірності та належності, таким чином відсутні докази, які можуть свідчити «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини

Враховуючи вищевикладене, склад адміністративного правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП є недоведеним поза розумним сумнівом.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Приймаючи дане рішення, суддя керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.4 ст.130 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Р. Є. Скотар