Справа № 347/978/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Косів

Cуддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли з Косівського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , священник в с. Ст. Кути

за ст. ст. 122-4, 124, Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

25.04.2024 року о 10:10 год. в смт. Кути по вул. Довгій, водій автомобіля Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме не надав перевагу у русі автомобілю MAN TGX 18440 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв із ним зіткнення, після чого місце пригоди залишив.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 А ПДР України, за, що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

Крім цього, 25.04.2024 року о 10:10 год. в смт. Кути по вул. Довгій, водій автомобіля Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 при виїзді з вулиці Нової в смт. Кути не дав перевагу у русі автомобілю MAN TGX 18440 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв із ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3.б, 10.2, 12.1, 13.1. ПДР України, за, що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково, та поясив що дійсно вчинив ДТП, не розрахував швидкість. Висловив позицію, що водій іншого транспортного засобу рухався з великою швидкістю і міг притормозити. Також ОСОБА_1 ствердив, що місце дорожньо транспортної пригоди залишив вимушено, через виконання професійних обов`язків священнослужителя. Просив його суоворо не карати. Запевнив суд, що в майбутньому буде уважнішим.

Суд заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції статті 122-4 КУпАП адміністративним правопорушенням є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Підпунктом «а» пункту 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001р. №1306 встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП доводиться в сукупності наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №585157 від 25.04.2024 року, відповідно до якого: «25.04.2024 року о 10:10 год. в смт. Кути по вул. Довгій, водій автомобіля Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме не надав перевагу у русі автомобілю MAN TGX 18440 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв із ним зіткнення, після чого місце пригоди залишив». Вказаний протокол складений уповноваженою на те особою, та містить всі необхідні реквізити встановлені ст. 256 КУпАП. Будь яких сумнівів у його достовірності судом не встановлено. Протокол підписаний ОСОБА_1 (а.с.1);

- схемою місця ДТП, яка сталася 25.04.2024 року о 10:20 год. (а.с.2);

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 585156 від 25.04.2024 року (а.с.3);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с.4);

- копією письмового пояснення ОСОБА_2 (інший учасник дорожньо-транспортної пригоди) (а.с.5);

- копією письмового пояснення ОСОБА_1 (а.с.6);

- копією письмвого пояснення ОСОБА_3 (свідок) (а.с.7);

- електронним та письмовим рапортами поліцейського ОСОБА_4 (а.с.8-10).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів не убачається, тому вказані доказі є належними та допустимими.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог п. 2.3 б Правил дорожнього руху водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 10.2 ПДР України виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Згідно з п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №585156 від 25.04.2024 року, відповідно до якого 25.04.2024 року о 10:10 год. в смт. Кути по вул. Довгій, водій автомобіля Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 при виїзді з вулиці Нової в смт. Кути не дав перевагу у русі автомобілю MAN TGX 18440 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв із ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Вказаний протокол складений уповноваженою особою, та містить всі необхідні реквізити, встановлені ст. 256 КУпАП. Будь яких сумнівів у його достовірності судом не встановлено. Протокол підписаний ОСОБА_1 (а.с.1);

- копією схеми місця ДТП, яка сталася 25.04.2024 року о 10:20 год. (а.с.2);

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 585157 від 25.04.2024 року (а.с.3);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с.4);

- письмовим поясненням ОСОБА_2 (інший учасник дорожньо-транспортної пригоди) (а.с.5);

- письмовим поясненням ОСОБА_1 (а.с.6);

- письмовим поясненням ОСОБА_3 (свідок) (а.с.7);

- електронним та письмовим рапортами поліцейського ОСОБА_4 (а.с.8-9).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів не убачається, тому вказані доказі є належними та допустимими.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності інформації, яка міститься у досліджених доказах, суду не надано.

За таких обставин, перевіривши всі наявні в матеріалах справи докази, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях доведена поза всяким розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень та за ст. 124 КУпАП, у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду документи, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору відсутні, відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 40-1, 124, ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Відповідно до ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення, в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, яка встановлена за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів на підставі частини 2 статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. (шістсот п`ять гривень) 60 коп. (шістдесят копійок) на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Ю. С. Кіцула