Справа № 308/2919/24
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/534/24/24 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Нам`яка Ю. Ю. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2024.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 034394 від 10.02.2024 та постанови судді від 09.07.2024 вбачається, що 10.02.2024 о 23 год 01 хв в м. Ужгороді по вул. Грушевського, 72 А, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Mazda 3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився лікарем КНП «ЗОМЦ ПЗтМЗ», що підтверджується висновком № 182 від 10.02.2024. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Нам`як Ю. Ю. просить постанову судді від 09.07.2024 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а у разі неможливості виключити з постанови рішення про застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що судом винесено постанову без належного з`ясування фактичних обставин справи, внаслідок чого прийнято незаконне рішення, а судовий розгляд справи проведено без дотримання вимог ст. 7, 9, 245, 248, 280 КУпАП. Під час перегляду відозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, ним було встановлено, що співробітник поліції під час зупинки ОСОБА_2 не повідомив останньому свої анкетні дані, спеціальне звання. Спілкування працівника поліції та ОСОБА_2 зосереджувалось на зобов`язанні останнього пред`явити посвідчення водія. Працівники поліції пред`явили йому незаконну вимогу щодо відкриття багажника автомобіля. Процес проведення даного заходу не був зафіксований на відеозаписі.

-2-

Право мати захисника було роз`яснено ОСОБА_2 вже після збирання всіх доказів, що унеможливило його залучення останнім. Крім того, в описі ознак складу адміністративного правопорушення, яке міститься у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні відомості про його суб`єктивну сторону. У висновку щодо результатів медичного огляду не зазначені реквізити акту медичного огляду і даний документ відсутній в матеріалах справи. Поліцейський не відібрав пояснення у ОСОБА_2 . Адміністративне правопорушення вчинено в умовах крайньої необхідності, так як знайомій у той день було зле і їй необхідно було терміново вжити медичні препарати, які знаходились у неї вдома. Більш того, ОСОБА_2 вважав себе абсолютно тверезим, оскільки востаннє вживав вино більш як п`ять годин до того як сів за кермо. Рухаючи по вул. Грушевського в напрямку місця проживання його знайомої та їх зупинили працівниками поліції, в ході спілкування з якими, його знайома знаходилася в автомобілі, а через якийсь час викликала таксі й поїхала додому. Зазначені обставини викладені у письмових поясненнях, які містяться в матеріалах справи. ОСОБА_2 внаслідок хвороби має посилення хвилювання у незвичайних обставинах. Просив врахувати щире каяття особи, відсутність істотної шкоди громадським або державним інтересам та призначити адміністративне стягнення, не передбачене санкцією статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, з огляду на кримінально-правовий характер відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень та наявність такого інституту в законі про кримінальну відповідальність. Просить взяти до уваги також, що від можливості керування транспортним засобом залежить підприємницька діяльність ОСОБА_2 , який самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 та його захисник-адвокат Нам`як Ю. Ю. на розгляд справи щодо ОСОБА_2 не з`явилися. Останні судову кореспонденцію отримували, до суду не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Нам`яка Ю. Ю., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268 КУпАП. При цьому враховується і заява захисника-адвоката Нам`яка Ю. Ю. про можливість розгляду апеляційної скарги без його участі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

-3-

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП передбачені розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція), затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015.

Пунктом 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від № 1103 (зі змінами) від 17.12.2008. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

-4-

Згідно п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду… водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 034394 від 10.02.2024 встановлено, що 10.02.2024 о 23 год 01 хв в м. Ужгороді по вул. Грушевського, 72 А, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Mazda 3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився лікарем КНП «ЗОМЦ ПЗтМЗ», що підтверджується висновком № 182 від 10.02.2024. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 182 від 10.02.2024, згідно якого ОСОБА_2 о 23 год 25 хв перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Цей висновок не суперечить вимогам, як ст. 266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Матеріали справи також не містять доказів про порушення поліцейським інспектором взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Закарпатській області Корнутою І. М. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії серії ААД № 034394 від 10.02.2024 складено відповідно до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

-5-

Також, всупереч доводів апеляційної скарги, апеляційним судом не встановлено допущених під час складання вказаного протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України № 1452/735 від 09.11.2015.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть свідчити про зацікавленість вказаного працівника поліції у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних належні докази відсутні у матеріалах справи, їх також не додано і до апеляційної скарги, і на такі сторони захисту не посилалася під час апеляційного розгляду. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що працівники поліції при виконанні своїх посадових обов`язків діяли виключно у межах наданих їм повноважень.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги підтверджуючих даних, які свідчать про те, що стосовно ОСОБА_2 з боку поліцейських були вчинені незаконні методи, примус чи упередженість - докази, які можуть підтвердити цей факт відсутні, і такі докази останнім не додано до матеріалів справи та апеляційної скарги.

Огляд водія ОСОБА_2 за його згодою проводився лікарем ОСОБА_4 , який будучи кваліфікованим фахівцем і встановив факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, про що склав відповідний висновок № 182 від 10.02.2024 (а. с. 2).

Крім того, апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних і про те, що в лікаря ОСОБА_4 , який проводив огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння та склав висновок про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння були підстави для фальсифікації вищевказаного висновку щодо останнього, а також для його обмови у перебуванні у такому стані, у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які би свідчили про зацікавленість вищевказаного лікаря у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Тому, в апеляційного суду відсутні підстави для сумніву у достовірності лікарського висновку, оскільки він зроблений лікарем в межах наданих йому повноважень, містить необхідні дані щодо особи, стосовно якої проводився медичний огляд, часу та місця його проведення.

Заперечення захисника про те, що у висновку щодо результатів медичного огляду не зазначені реквізити акту медичного огляду і даний документ відсутній в матеріалах справи, апеляційний суд не бере до уваги, позаяк, згідно з п. 19 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 визначено, що такий акт складається тільки в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Захисником не наведено жодних доводів та підстав уважати, що відсутність реквізитів даного акту у висновку впливає на результати огляду ОСОБА_2 . До того ж під час розгляду справи він не був позбавлений права заявляти клопотання про витребування даного документу або самостійно отримати його із закладу охорони здоров`я та подати у ході розгляду справи.

-6-

При цьому, слід зазначити, що не кожен дефект процедури призводить до недопустимості доказу.

На переконання судді, доказ може визнаватися недопустимими тільки у разі допущення фундаментальних порушень, тобто таких що призводять до суттєвої, істотної помилки, яка своїм наслідком має прийняття незаконного рішення.

Порушення процедури може бути підставою для визнання доказів недопустимими лише за тієї умови, що воно вплинуло на правильність та законність рішення.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_2 були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП тільки після збору усіх доказів у справі, а відтак він не зміг скористатися послугами захисника на даному етапі провадження у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_2 не був позбавлений реалізувати дані права під час розгляду справи. Окрім того ОСОБА_2 не клопотав про залучення захисника ні до роз`яснення прав, ні після.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право «при розгляді справи» користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

Складання протоколу - це початковий етап у процедурі притягнення особи, до адміністративної відповідальності.

Справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, згідно з ст. 221 КУпАП, розглядає суддя місцевого суду.

Відтак право на захист ОСОБА_2 не було порушене, оскільки під час розгляду справи останній не був позбавлений права вільно обирати захисника, користуватися його допомогою, що ним і було зроблено з огляду на участь адвоката Нам`яка Ю. Ю. у розгляді справи.

Не заслуговують на увагу і доводи захисника про те, що ОСОБА_2 діяв у стані крайньої необхідності.

Зокрема, згідно з ст. 17, 18 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У даному випадку «правам та свободам» пасажирки ОСОБА_2 не загрожувала небезпека. Захисником не доведено, що описані ним обставини щодо погіршення здоров`я ОСОБА_5 не могли бути усунені іншими засобами - викликом карети швидкої допомоги, залученням тверезого водія.

До того ж апеляційний суд критично оцінює доводи захисника про те, що симптоми хвороби останньої могли бути усунуті вживанням медичних препаратів. Зокрема, захисником не вказано назви препарату, якого потребувала ОСОБА_5 , не обґрунтовано його дію, та симптоми, які він усуває, не доведено, що вона потребує саме певних препаратів при таких приступах. У наданих захисником документах - консультації лікаря КНП «ЗОКЛ ім. Новака» від 05.04.2023 призначене лікування та препарати тільки на 10 днів. Подія з приводу якої складено протокол про адміністративне правопорушення відбулася значно пізніше, а саме через неповних 10 місяців.

Поряд з тим, суспільна небезпека та ризик заподіяння можливої шкода, зумовлені керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, виходячи з обставин справи, є значно більшими, ніж ймовірна шкода, яку за версією сторони захисту, намагався відвернути ОСОБА_2

-7-

Не є обґрунтованими також заперечення захисника про не зазначення поліцейським ознак суб`єктивної сторони в описі адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

При цьому під «суттю адміністративного правопорушення» розуміється сукупність всіх істотних ознак складу правопорушення, передбачених та визначених КУпАП для даного адміністративного правопорушення, тобто достатнім є опис вчиненого діяння відповідно до диспозиції, визначеної статтею Кодексу.

У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2 чітко зазначені ці ознаки, а саме «керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння». Викладене «обвинувачення» дозволяє у повній мірі реалізувати право на захист.

Неспроможними є також доводи захисника про те, що поліцейський не відібрав пояснення у ОСОБА_2 , так як законом не передбачено такого обов`язку поліцейського. До того ж після роз`яснення поліцейським ОСОБА_2 його прав, останній не скористався правом надати свої пояснення.

Безпідставними є доводи захисника і про те, що співробітник поліції під час зупинки ОСОБА_2 не повідомив останньому свої анкетні дані, спеціальне звання, про те, що спілкування працівника поліції та ОСОБА_2 концентрувалось на зобов`язанні останнього пред`явити посвідчення водія, щодо незаконної вимоги працівників щодо відкриття багажника автомобіля та без фіксації процедури огляду багажника на відеозапис, позаяк зазначені обставини не спростовують наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції, й оскарження таких дій та його результатів ОСОБА_2 та його захисником, а незгода з діями працівників поліції стороною захисту була висловлена ним лише під час розгляду справи в суді, що можна розцінювати, як спосіб захисту ОСОБА_2 .

Не надано й доказів, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість працівників поліції.

Разом з тим, стороною захисту не надано жодних відомостей щодо звернення із заявою до відповідних органів з метою ініціювання проведення службової перевірки чи порушення кримінального провадження з приводу незаконності дій працівників поліції, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд відхиляє.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді і такі апеляційним судом відхиляються.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину.

Стосовно інших доводів апеляційної скарги, то вони також не спростовують доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

-8-

Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, таке порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

Доводи захисника про можливість застосування щодо ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, апеляційний суд не приймає до уваги, з огляду на те, що санкція частини 1 статті 130 КУпАП є безальтернативною і чітко визначає, що на водіїв накладається штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян лише разом із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 відповідає характеру вчиненого адміністративного правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни, навіть з урахуванням всіх позитивних даних про особу ОСОБА_2 , не вбачається.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що захисником не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, виклик свідків не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Нам`яка Ю. Ю. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2024, щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя