Провадження №: 3/755/4199/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" серпня 2024 р.м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Іваніна Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Головного управління ДПС Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого керівником ТОВ «Сільпо-Фуд»,

за ч.1 ст.163-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення зі складеним протоколом відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу, серії №135/32-00-07-04-10 від 14.06.2024 року «Посадовою особою головним державним інспектором відділу перевірок з питання відшкодування ПДВ управління податкового аудиту Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Вовком С.Г. на підставі даних інформаційної системи податкових органів та за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Сільпо-Фуд», код за , м.Київ, пр-т Тичини, 1-в, кв.188, встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 - керівник ТОВ «Сільпо-Фуд», вчинив правопорушення, а саме несвоєчасно сплачено узгоджене податкового зобов`язання з акцизного податку у сумі 10387703,00 грн, за періоди квітень - жовтень 2022 року, чим порушено вимоги п.57.1 ст.57, пп.222.1.1 п.222.1 ст.222 та пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, чим здійснив правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-12 КУпАП».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що з протоколу про адміністративне правопорушення від 14.06.2024 р. № 135/32-00-07-04-10 вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, а саме несвоєчасно сплачене узгоджене податкове зобов`язання з акцизного податку у сумі 10387703,00 грн., за періоди: квітень - жовтень 2023 року, що є порушеннями пункту 57.1 статті 57, підпункту 222.1.1 пункту 222.1 статті 222 та підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. З огляду на обставини у країні та по мірі реагування на питання, що постають перед державою, законодавцем до ПКУ вносилися зміни, їх внесення давало можливість ведення бізнесу суб`єктами господарювання під час воєнного стану. Так, станом на 17.03.2022, діяла редакція ПКУ відповідно до якої п.69 пп.10 р. XX ПКУ викладено у наступній редакції: «установити, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті. У випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.»

Також 17.03.2022 діяла редакція ПКУ згідно якої визначалися особливості справляння єдиного податку під час воєнного, надзвичайного стану на території України. Відповідно до пункту 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу тимчасово, з квітня 2022 року до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України введено особливу систему оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки.

Надалі у зв`язку з нормалізацією ситуації в країні та відновленням роботи державних інститутів до ПКУ внесене чергові зміни. З 27.05.2022 п. 69 підр. 10 розд. XX ПКУ викладено' у наступній редакції: «установити, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті. У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов 'язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні. У разі відсутності можливості у платника податків щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, такий платник податків звільняється від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України. Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов 'язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов 'язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року. Платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня відновлення можливості платника податків, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, передбачених цим Кодексом, за умови виконання ними таких податкових обов 'язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, стати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків. Платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня переходу таких платників на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з дня переходу на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки.»

27.05.2022 законодавцем вирішене питання щодо відновлення роботи контролюючого органу, порядку справляння податків, реєстрації податкових накладних, подання декларацій та іншого. Вказаними вище нормами платникам податку, що перебувають на загальній системі; на спрощеній системі, на особливій системі оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою відсотки надано перехідний період для сплати зобов`язань та розподіллено порядок їх дій. Платників податків на загальній системі оподаткування та спрощеній системі з 24.02.2022 по 31.07.2022 звільнено від відповідальності за несвоєчасну сплату зобов`язань при виконанні ними відповідних дій. Платників податків зі спеціальною системою оподаткування, а саме: платники єдиного податку третьої групи спрощеної системи оподаткування, за ставкою 2% звільнено від відповідальності за несвоєчасну сплату зобов`язань з 01.04.2022 по 29.09.2023 при виконанні ними відповідних дій.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» з 02.05.2022 по 01.08.2023 було платником єдиного податку третьої групи спрощеної системи оподаткування, за ставкою 2%. На зазначений період воно звільнене від відповідальності за несвоєчасну сплату податків відповідно до абз. 5 п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПК України. Відповідно до абз. 5 п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПК України Товариство звільнене від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня переходу таких платників на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки за умови виконання ними таких податкових обов`язків. Також йому надане право сплатити зобов`язання протягом 60 календарних днів з дня переходу на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки без застосування будь-якої відповідальності, в тому числі відповідальності щодо наявності такої заборгованості.

Враховуючи те, що заборгованість, яка виникла після 24.02.2022 та до моменту переходу Товариства на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки не є податковим боргом, на що неодноразово звертали увагу контролюючі органи у своїх роз`ясненнях під час воєнного стану, вона не повинна була відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України впливати на зарахування коштів, які Товариство сплачувало як податки за поточні податкові періоди після його переходу на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки. На період дії правового режиму воєнного стану перебіг визначених Кодексом строків, зокрема сплати податків та зборів, подання звітності зупинено. Норми ст. 87 ПК України до них не застосовуються. Однак, у порушення вказаних вище норм контролюючий орган зараховував поточні платежі з акцизного податку у рахунок погашення заборгованості.

Також наголошували, що заборгованість за зобов`язаннями не є податковим боргом. Відповідно до викладених вище норм Товариство з 02.05.2022 по 01.08.2023 було зареєстровано платником єдиного податку третьої групи за ставкою 2 %. Тобто, починаючи з 24.02.2022, з дня переходу платників податків на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2% і протягом 60 календарних днів з дня повернення на загальну систему оподаткування підстави для виникнення у такого платника податків податкового боргу в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Кодексу відсутні. Зобов`язання по яким нараховані штрафні санкції не є податковим боргом та повинні бути сплачені дня переходу платників податків на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2% і протягом 60 календарних днів з дня повернення на загальну систему оподаткування. Звертаємо увагу, що зобов`язання сплачені Товариством достроково до настання вказаних вище подій.

Також контролюючий орган своїми діями грубо порушує норми пп. 4.1.4. п. 4 ст 4 ПКУ де зазначено, що презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Тобто, суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП є посадовою особою підприємства. Разом з тим, доказів того, що ОСОБА_1 відповідальною за подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) за вказаний податковий період, суду не надано, а, отже, не доведено, що він є суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення.

Окрім цього, звертали увагу суду також на те, що вже сплив встановлений законом тримісячний строк, протягом якого особу можливо було притягнути до адміністративної відповідальності. Враховуючи, той факт, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення правопорушення вчинене та як зазначено в протоколі за періоди квітень -жовтень 2022 року, а справа надійшла в провадження Дніпровського районного суду міста Києва тільки 25.06.2024 року.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши клопотання з додатками та наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Диспозицією частини 1 статті 163-2 КУпАП передбачена відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Відповідно до вимог ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Положеннями ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини наголошує, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчинені певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді: суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який… встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Як вказаного у справах «Малофеева проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшкувати докази на користь обвинувачення, оскільки не становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З протоколу про адміністративні правопорушення, серії №135/32-00-07-04-10 від 14.06.2024 року «Посадовою особою головним державним інспектором відділу перевірок з питання відшкодування ПДВ управління податкового аудиту Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Вовком С.Г. на підставі даних інформаційної системи податкових органів та за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Сільпо-Фуд», код за , м.Київ, пр-т Тичини, 1-в, кв.188, встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 - керівник ТОВ «Сільпо-Фуд», вчинив правопорушення, а саме несвоєчасно сплачено узгоджене податкового зобов`язання з акцизного податку у сумі 10387703,00 грн, за періоди квітень - жовтень 2022 року, чим порушено вимоги п.57.1 ст.57, пп.222.1.1 п.222.1 ст.222 та пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, чим здійснив правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-12 КУпАП».

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності визначаються Главою 1 Розділу XIV ПК України.

Відповідно до п. 291.2 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до наданої суду постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2023 року апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, який було задоволено та визнано протиправним та скасувано рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 31.03.2023 № 50/32-00-04-03-01-01 про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД», зобов`язано Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» як платника єдиного податку третьої групи за ставкою 2% з 02.05.2022, шляхом включення Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» до реєстру платників єдиного податку - залишено без змін.

Отже, з 02.05.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» зареєстроване як платник єдиного податку третьої групи за ставкою 2%.

Відповідно до пп. 3 п. 291.4 ст. 291 ПК України до третьої групи платників єдиного податку належать, зокрема: фізичні особи-підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена, та юридичні особи суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

За приписами пп. 4 п. 291.4 ст. 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку: друга група фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Суд звертає увагу на тому, що відповідно до п.п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період, починаючи з 24 лютого 2022 року до дня переходу таких платників на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з дня переходу на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки.

У разі самостійного виправлення платником податків, з дотриманням порядку, вимог та обмежень, визначених статтею 50 цього Кодексу, помилок, що призвели до заниження податкового зобов`язання у звітних (податкових) періодах, що припадають на період дії воєнного стану, такі платники звільняються від нарахування та сплати штрафних санкцій, передбачених пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу, та пені.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» з 02.05.2022 по 01.08.2023 було платником єдиного податку третьої групи спрощеної системи оподаткування, за ставкою 2%. На зазначений період воно звільнене від відповідальності за несвоєчасну сплату податків відповідно до абз. 5 п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПК України.

Тобто, вказаною нормою особу, яка притягується до адміністративної відповідальності звільнено від юридичної відповідальності, за несвоєчасну сплату зобов`язань з 01.04.2022 по 29.09.2023 при виконанні ними відповідних дій.

Також йому надане право сплатити зобов`язання протягом 60 календарних днів з дня переходу на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки без застосування будь-якої відповідальності, в т.ч. відповідальності щодо наявності такої заборгованості.

Відповідно до п. 87.9. ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Враховуючи те, що заборгованість, яка виникла після 24.02.2022 та до моменту переходу Товариства на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки не є податковим боргом, на що неодноразово звертали увагу контролюючі органи у своїх роз`ясненнях під час воєнного стану (додаються), вона не повинна була Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України впливати на зарахування коштів, які Товариство спласувало як податки за поточні податкові періоди після його переходу на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки.

В Україні діє закріплений ст.8 Конституції України принцип верховенства права, відповідно до якого у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня, висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): „закон пізніший має перевагу над давнішим" (lex posterior derogat priori) - „закон спеціальний має перевагу над загальним" (lex specialis derogat generali) - „закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим" (lex posterior generalis non derogat priori speciali). У випадку незастосування цих формул принцип верховенства права втрачає свою дієвість, на що звернув увагу Конституційний Суд України в абзаці другому та п`ятому пп. 2.1 п. 2 мотивувальної частини рішення від 18 червня 2020 року № 5-р ІІУ2020.

Норма пп. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПК України є спеціальною для платників єдиного податку за ставкою 2% на період воєнного стану в порівнянні з нормою п. 87.9. ст. 87 ПК України, а також прийнята пізніше, тому має перевагу у застосуванні до платника податків.

На період дії правового режиму воєнного стану перебіг визначених Кодексом строків, зокрема сплати податків та зборів, подання звітності зупинено. Норми ст. 87 ПК України до них не застосовуються.

Так, в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) суд визнав незаконне та непропорційне втручання у права заявника, гарантовані статтею 1 Першого протоколу Конвенції. Суд у цьому рішенні підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їх власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, interalia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Принцип «належного урядування» покладає на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку.

До того ж, заборгованість за зобов`язаннями не є податковим боргом

Відповідно до пп. 9.2 п. 9 підрозд. 8 розд. XX Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками єдиного податку третьої групи можуть бути фізичні особи - підприємці та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми.

Нормами пп. 9.8 п. 9 підрозділу 8 розділу XX ПК України закріплене, що суб`єкт господарювання вважається платником єдиного податку третьої групи з особливостями, встановленими цим пунктом з наступного робочого дня після подання заяви - у разі подання заяви починаючи з 1 квітня 2022 року.

Відповідно до викладених вище норм Товариство з 02.05.2022 по 01.08.2023 було зареєстровано платником єдиного податку третьої групи за ставкою 2 %.

Згідно пп. 9.5. п. 9 підрозд. 8 розд. XX ПК України платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування, встановлені цим пунктом, звільняються від обов`язку нарахування та сплати податку на додану вартість за операціями з постачання товарів, робіт та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, а також від подання податкової звітності з податку на додану вартість, а їх реєстрація платником податку на додану вартість є призупиненою.

Відповідно до абз. 5 п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПК України платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування єдиним податком за ставкою відсотки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня переходу таких платників на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з дня переходу на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Тобто, починаючи з 24.02.2022, з дня переходу платників податків на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2% і протягом 60 календарних днів з дня повернення на загальну систему оподаткування підстави для виникнення у такого платника податків податкового боргу в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Кодексу відсутні.

Зобов`язання по яким нараховані штрафні санкції не є податковим боргом та повинні бути сплачені дня переходу платників податків на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2% і протягом 60 календарних днів з дня повернення на загальну систему оподаткування.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, обов`язання сплачені Товариством достроково до настання вказаних вище подій.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це сукупність ознак, при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення.

До цих ознак належить: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - це особа, яка вчинила адміністративне правопорушення. Суб`єктом адміністративного правопорушення можу бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку, та юридична особа незалежно від форми власності.

Суб`єктами адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - спеціальний (керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій, зокрема, головні бухгалтери).

Однак, до суду не було надано підтвердження, що ОСОБА_1 являється суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП, матеріали справи не містять та в ході судового розгляду встановлено не було.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в її діях складу правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, акт про результати камеральної перевірки; листами та повідомленнями, які не булі вручені особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені у судовому засіданні жодним доказом.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, не знайшов підтвердження в судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.1, 7, 9, 163-1, 245, 247, 251-252, 280, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч.1 ст.163-2 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва Ю.В. Іваніна