Справа № 728/2747/23 Головуючий у 1 інстанції Глушко О. І.
Провадження № 33/4823/70/24
Категорія - ч. 2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю захисника адвоката Кухти В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Кухти В.Б. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, не працюючий,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536,80 грн.

Як встановив суд, 16 вересня 2023 року, о 23 год. 15 хв., в м. Бахмач по вул. Чернігівській, 1, ОСОБА_1 , будучи притягнутим протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем Volkswagen PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено у медичному закладі у лікаря - нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан наркотичного сп`яніння підтверджено висновком КНП «Бахмацька міська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції № 20 від 16.09.2023 року, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат Кухта В.Б. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну, необґрунтовану та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя події та складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова прийнята з порушенням норм процесуального права. Акцентує увагу на тому, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та останньому не роз`яснили процесуальні права. Зазначає, що процедура огляду його підзахисного на стан наркотичного сп`яніння була порушена, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження були відібрані у одну ємність. При цьому, вказує, що лабораторне дослідження відібраних біологічних зразків взагалі не проводилось, рівень вмісту наркотичних чи психотропних речовин у біологічному середовищі не встановлений.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

При цьому, в судовому засіданні захисник зазначив, що ОСОБА_1 був поінформований належним чином про час та місце слухання справи та не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкція), затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №005389 від 17.09.2023 року, ОСОБА_1 16 вересня 2023 року, о 23 год. 15 хв., в м. Бахмач по вул. Чернігівській, 1, керував автомобілем Volkswagen PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено у медичному закладі у лікаря - нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан наркотичного сп`яніння підтверджено висновком КНП «Бахмацька міська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції № 20 від 16.09.2023 року, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (а.с.3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №20 від 16.09.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с.4).

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с.8), працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . В подальшому, при спілкуванні з водієм працівник поліції зазначив, що у нього вбачаються ознаки алкогольного, ймовірно і наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням алкотестеру «Драгер», результат негативний. Після чого, на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, останній відмовлявся, намагався всіляким чином уникнути такого огляду, але згодом погодився. Водія ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу з метою огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, за результатами якого визначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Слід зазначити і те, що після отриманого результату, яким було встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, будь-яких зауважень він не висловлював, що свідчить про його згоду, на той період часу, із результатом проведеного огляду.

Враховуючи, що на даний час в країні діє воєнний стан, доводи апелянта, в частині безпідставної зупинки транспортного засобу, не є переконливими.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що також має місце і на відеозаписах працівників поліції, а тому, твердження апелянта, позбавлені підстав.

Апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, до того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Інші твердження апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення його довірителем від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки він протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП та 16.09.2023 року, знов ж таки, керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Кухти В.Б. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач