Справа № 283/315/24
Провадження №3/283/290/2024
П О С Т А Н О В А

06 лютого 2024 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Тимошенко А.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу та зареєстровану по АДРЕСА_1 , непрацюючу

- за ч. 3 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно змісту протоколу серії ВАД № 084720 ОСОБА_1 17.01.2024 року о 17 годині 05 хвилин здійснювала продаж тютюнових виробів, а саме: сигарет без марок акцизного збору у приміщенні за місцем проживання, чим порушила ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»

Відповідно до ст. 278 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачає, що адміністративним порушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 3 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до статей 251, 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені положеннями ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано: письмові пояснення ОСОБА_1 та рапорт ПОГ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 17.01.2024 про поміщення на зберігання до ВП № 1 вилучених 5 пачок сигарет.

Суд звертає увагу на те, що сам протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати доказом, в розумінні вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції, а отже, за умови відсутності інших об`єктивних доказів вини правопорушника, не є достатньою підставою для притягнення останньої до адміністративної відповідальності.

Торгівля тютюновими виробами та алкогольними напоями передбачає дії, пов`язані з відчуженням товару або передачею його іншій особі, що має оплатний характер. Однак в матеріалах справи, доказів, які б вказували саме на торгівлю тютюновими виробами (оплатний характер дії), не міститься.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що в зазначений день, час та місці ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку, враховуючи при цьому, що торгівля це процес обміну товарів на гроші з метою задоволення потреб споживача та отримання прибутку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. У результаті аналізу досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що зібраних доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні інкримінованого правопорушення. Визнання своєї вини ОСОБА_1 у письмових поясненнях, у даному випадку, не є беззаперечним доказом та не звільняє суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо, та всієї доказової бази у сукупності.

Надавши оцінку зібраним доказам, суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи не є достатніми доказами, які дають підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу тютюнових виробів, тобто виручки, яка відповідно до санкції ч.3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повинна бути конфіскованою у разі визнання особи винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Відсутні такі дані і в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: від обов`язків не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження.

Керуючись ч. 3 ст. 156, п. 1 ч. 1 статті 247, ст. 251, п. 3 статті 284 та статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку відсутністю в її діях складу адміністративного стягнення.

Вилучені сигарети марки: «Kansas city» (2 пачки) та марки «Marshal Power» (3 пачки) повернути ОСОБА_1 .

Постанову суду може бути подана скарга до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А. О. Тимошенко