Справа № 361/2717/23 Суддя в І-й інстанції Сіренко Н.С.
Провадження № 33/824/411/2024 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Процика Д.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Процика Д.Г. на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2023 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2023 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 29 березня 2023 року, о 02 годині 20 хвилин, по вулиці Олімпійській в місті Бровари, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом «Hyundai Elantra», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисника із доповненнями указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказав на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Захисник вказав на те, що проведений судовий розгляд у суді першої інстанції у відсутність ОСОБА_1 перешкодило останньому реалізувати своє право на захист. Захисник, звернув увагу на те, що після формальної відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», працівниками поліції, не запропоновано пройти йому огляд в закладі охорони здоров`я і відповідно останній не відмовлявся від проходження такого огляду. На підтвердження наведеного свідчить також і відсутність у матеріалах справи відповідного направлення ОСОБА_1 на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. Наявні у матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на переконання захисника не можливо визнати у якості допустимих доказів, оскільки ці пояснення не містять прізвища та ініціалів біля проставлених підписів, є поверхневими та заповнені шляхом заздалегідь виготовленого шаблону. Крім цього, захисник звернув увагу на те, що працівники поліції у порушення вимог ч.7 ст.266 КУпАП не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення захисника Процика Д.Г. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи цієї скарги і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП серії ААБ № 232443 від 29.03.2023 року в частині часу, місця та обставин вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка притягається до відповідальності та ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 ;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , у якому зазначені виявлені ознаки сп`яніння ОСОБА_1 ;

поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у присутності яких ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі;

направленням ОСОБА_1 до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння, від якого останній відмовився;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, його винності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на законних підставах наклав на нього стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга захисника ОСОБА_4 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення.

Так, матеріали справи містять достатню кількість доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суд вважає, що вимога про проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння була висунута у відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України та відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року. Відмова від проходження огляду поліцейським також була зафіксована у відповідності до вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. № 1103.

Не ґрунтується на матеріалах справи посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Так, із наявного у матеріалах справи направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння та пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, так і у закладі охорони здоров`я.

Наведене також спростовує і доводи апеляційної скарги щодо відсутності у матеріалах справи направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки таке направлення міститься у матеріалах справи (а.с. 4).

Відсутність зазначення біля підписів свідків їх прізвища та імені не дає підстав для визнання вказаних пояснень у якості недопустимих доказів. Заповнення свідками заздалегідь підготовлених формулярів пояснень, також не свідчить про недопустимість вказаних пояснень з огляду на те, що вказані пояснення у справах про адміністративні правопорушення пов`язані із відмовою водія від проходження огляду на стан сп`яніння завжди пов`язані лише із констатацією у присутності свідків факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таких порушень вимог закону, допущених працівниками патрульної поліції у ході складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , які би мали своїм наслідком визнання зібраних доказів недопустимими, суд не вбачає.

Та обставина, що матеріали справи не містять даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем не може указувати на незаконність чи хибність висновків судді про доведеність факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки дані про відсторонення особи від керування транспортним засобом не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а матеріали справи містять достатню кількість належних та допустимих доказів, якими доводиться відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в цілому.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутності підстав для її задоволення.

Постанова судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Процика Д.Г. залишити без задоволення.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.