Справа № 195/451/24
ПОСТАНОВА
15.05.2024 року смт.Томаківка Дніпропетровської області
Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області - Скрипченко Д.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в скоєні правопорушень передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП,
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №590115 від 09.03.2024, складеного поліцейським СРПП ВП №3 НРУП Стець В., вбачається, що 09.03.2024 року приблизно о 20:15 годині, на а/ш Т-0420, гр.-ка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом (скутером), з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, у встановленому законом порядку, остання відмовилась.
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №590114 від 09.03.2024 року, складеного поліцейським СРПП ВП №3 НРУП Стець В., вбачається, 09.032024 року о 20:15 год. на а/ш Т-0420, гр.-ка ОСОБА_1 , не виконала вимогу поліцейського про зупинку т.з., шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-2 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини своєї неявки. Про час та місце розгляду адміністративного матеріалу була повідомлена, що підтверджується особистим підписом в протоколі про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ч.1 ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст.268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи.
Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суддя встановив наступні обставини.
З урахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що адміністративні протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень та одночасно розглядаються в одному суді.
Судом встановлено, що відсутні обставини, що виключають розгляд справи (ст.247 КУпАП), оскільки складений протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали свідчать про подію та склад адміністративного правопорушення, про осудність особи, яка вчинила протиправну дію, вчинення дій собою не в стані крайньої необхідності, на момент розгляду справи не закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.
Суддя, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.130 ч.1,122-2 КУпАП.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні пп.2.4,2.5 та п.8.9 «б» ПДР України за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме,
- даними протоколів про адміністративні правопорушення від 09.03.2024 року серії ААД №590115 та ААД №590114, які складені уповноваженою на те особою;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого гр.-ка ОСОБА_1 відмовилась від проходження даного огляду;
- даними відеозапису з місця події на DVD дисках;
- рапортами поліцейського СРПП ВП №3 НРУП Стець В.
Вищевказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
Спираючись на встановлені фактичні обставини даних адміністративних проваджень, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні нею адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.122-2 КУпАП, доведена, тому суд дійшов висновку про наявність в діях останньої складу вказаних правопорушень.
Звертаю увагу на те, що сутність вчинених правопорушень у протоколах про адміністративні правопорушення викладені із належною повнотою. Остання не була позбавлена можливості зазначити у протоколах про адміністративні правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями. Однак, зауважень чи заперечень ніяких не зазначила.
Крім того, остання в судове засідання на 27.03.24, 10.04.24, 15.05.2024 не з'явилась для спростування даних обставин.
Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.122-2 КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних доказів, відповідно до яких порушник вчинив дані адміністративні правопорушення.
Згідно положень ст.23КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до довідки Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 09.03.2024 року ОСОБА_1 посвідчення водія не отримувала. Крім того, згідно бази ІПНП протягом року до адміністративної відповідальності за стст.130,122-2 КупАП остання не притягувалась.
Відповідно до п. 1.10 ПДР водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
У відповідності до п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14від 23.12.2005року з змінами, суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа взагалі не отримувала такого права.
Суддя дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Оскільки ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.130 ч.1, 122-2 КУпАП, та відповідно до ст.36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, - до останньої необхідно застосувати санкцію, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вона передбачає більш серйозну міру стягнення.
На підставі вище наведеного вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки остання посвідчення водія не отримувала, що буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею в майбутньому нових правопорушень.
Згідно із ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір і порядок сплати встановлюється Законом.
Керуючись ст.ст.23, 33, ч.1 ст.130,ст.122-2, ст.ст.221, 283-284, 294 КУпАП, -
Об`єднати в одне провадження справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП єдиний унікальний №195/451/24 (провадження №3/195/288/24); за ст.122-2 КУпАП єдиний унікальний №195/450/24 (провадження №3/195/287/24), та присвоїти об`єднаній справі єдиний унікальний №195/451/24 (провадження №3/195/288/24).
У разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.
Постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд.

Суддя : Д.М.Скрипченко