Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Носкова О.М. та прокурора Назарука О.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника Носкова О.М. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень).

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він, відповідно до контракту, укладеного 09 грудня 2021 року, з 15 грудня 2021 року призначений на посаду директора Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України.

Так, ОСОБА_1 будучи директором Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України, не повідомив в установленому законом порядку Національну академію аграрних наук України про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник під час видачі та підписання наказу № 33/О-С від 30 грудня 2021 року щодо призначення на посаду наукового співробітника лабораторії рослинництва та селекції Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції близької особи, а саме дружини ОСОБА_3 .

Крім того, ОСОБА_1 будучи директором Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, який виник під час видачі та підписання наказу № 33/О-С від 30 грудня 2021 року щодо призначення на посаду наукового співробітника лабораторії рослинництва та селекції Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції близької особи, а саме дружини ОСОБА_3 .

Згідно інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 є близькою особою ОСОБА_1 , а саме його дружиною, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 02 червня 1996 року, виданого Рожищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Волинської області.

У даних випадках суперечність між службовими повноваженнями (діяти об`єктивно та неупереджено) та приватним інтересом директора Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України ОСОБА_1 під час видачі та підписання наказу № 33/О-С від 30 грудня 2021 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_4 » полягав у можливості працевлаштування в Волинській державній сільськогосподарській дослідній станції близької особи, а саме дружини ОСОБА_3 .

Таку бездіяльність та дії ОСОБА_1 працівниками Управління стратегічних розслідувань у Волинській області кваліфіковано, як порушення вимог п.п.2, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальність за, що встановлена ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 будучи директором Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України, не повідомив в установленому законом порядку Національну академію аграрних наук України про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник під час видачі та підписання наказу № 03/О-С від 04 січня 2022 року щодо переведення на посаду завідувача відділу рослинництва на 0,5 ставки посадового окладу близької особи, а саме дружини ОСОБА_3 .

Також він, будучи директором Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, який виник під час видачі та підписання наказу № 03/О-С від 04 січня 2022 року щодо переведення на посаду завідувача відділу рослинництва на 0,5 ставки посадового окладу близької особи, а саме дружини ОСОБА_3 .

У даних випадках суперечність між службовими повноваженнями (діяти об`єктивно та неупереджено) та приватним інтересом директора Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України ОСОБА_1 під час видачі та підписання наказу № 03/О-С від 04 січня 2022 року полягав у можливості переведення наукового співробітника лабораторії рослинництва та селекції на вищу посаду, а саме завідувача відділу рослинництва ОСОБА_3 , яка є його близькою особою, а саме дружиною.

Таку бездіяльність та дії ОСОБА_1 працівниками Управління стратегічних розслідувань у Волинській області кваліфіковано, як порушення вимог п.п.2, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальність за, що встановлена ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Також ОСОБА_1 , будучи директором Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України, не повідомив в установленому законом порядку Національну академію аграрних наук України про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник під час видачі та підписання наказу № 48/О-С/1 від 01 вересня 2022 року щодо встановлення надбавки за складність, напруженість у роботі у розмірі 50 відсотків посадового окладу з коштів спецфонду завідувача відділу рослинництва ОСОБА_3 , яка є його близькою особою, а саме дружиною.

Також ОСОБА_1 , будучи директором Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, який виник під час видачі та підписання наказу № 48/О-С/1 від 01 вересня 2022 року щодо встановлення надбавки за складність, напруженість у роботі у розмірі 50 відсотків посадового окладу з коштів спецфонду завідувача відділу рослинництва ОСОБА_3 , яка є його близькою особою, а саме дружиною.

У даних випадках суперечність між службовими повноваженнями (діяти об`єктивно та неупереджено) та приватним інтересом директора Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України ОСОБА_1 під час видачі та підписання наказу № 48/О-С/1 від 01 вересня 2022 року полягав у можливості отримання надбавки за складність, напруженість у роботі у максимальному розмірі, а саме 50 відсотків посадового окладу з коштів спецфонду завідувачем відділу рослинництва ОСОБА_3 ,, яка є його близькою особою, а саме дружиною.

Таку бездіяльність та дії ОСОБА_1 працівниками Управління стратегічних розслідувань у Волинській області кваліфіковано, як порушення вимог п.п.2, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальність за, що встановлена ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Під час проведення перевірки за обставинами викладеними вище не встановлено будь-яких передбачених законодавством підстав, причин, які перешкоджали ОСОБА_1 не вчиняти дії та не приймати рішення в умовах реального конфлікту інтересів..

В поданій апеляційній скарзі захисник Носков О.М. вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що листом від 04.01.2022 директором ОСОБА_1 повідомлено Національну академію аграрних наук України про працюючих близьких осіб у Волинській державній сільськогосподарській станції Інституту картоплярства, а саме дружини ОСОБА_3 .. Вказує на те, що розмір встановлених надбавок ОСОБА_3 не перевищував розмірів, встановлених колективним договором між трудовим колективом та адміністрацією підприємства. Також зазначає, що в протоколах про адміністративні правопорушення чітко не визначена та не сформульована наявність в ОСОБА_1 суперечності між його приватним інтересом та службовими повноваженнями. Крім того відсутні відомості про те, що при прийнятті рішень та вчиненні відповідних дій щодо близької особи, ОСОБА_1 надав перевагу дружині перед іншими особами. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурор вважає постанову судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення. Зазначає, що суддя обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП. Просить постанову судді залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу і просив постанову судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.

Приймаючи рішення по даній справі суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП та його вина у вчиненні вказаних адміністративних правопорушеннях підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду таке.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідальність за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, встановлено главою 13-А КУпАП, до категорії якої віднесена й стаття 172-7 КУпАП, що встановлює відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Частина 1 статті 172-7 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а за ч.2 ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст.247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст.38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Суди мають з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність мотиву, причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст.10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, з аналізу системного зв`язку Закону України «Про запобігання корупції», із приписами ч.1,2 ст.172-7 КУпАП вбачається, що наявність умислу є обов`язковою складовою цього адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в період з 15 грудня 2021 року по 27 вересня 2023 року перебував на посаді директора Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України, тобто був посадовою особою юридичної особи публічного права, він прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», що зокрема встановлено із сторінки 2 Статуту Волинської Державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України від 2018 року.

Так, наказом директора Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України ОСОБА_1 № 33/О-С від 30 грудня 2021 року, призначено на посаду наукового співробітника лабораторії рослинництва та селекції Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції ОСОБА_3 , яка є близькою особою ОСОБА_1 , а саме дружиною (Т.1 а.с.96).

Крім того, наказом директора Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України ОСОБА_1 № 03/О-С від 04 січня 2022 року, переведено на посаду завідувача відділу рослинництва на 0,5 ставки посадового окладу ОСОБА_3 , яка є його близькою особою, а саме дружиною (Т.2 а.с.22-23).

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

При цьому, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особи, і кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, слід встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у особи факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення/вчинення чи не вчинення дій; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість, прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Враховуючи викладене, обов`язковою ознакою конфлікту інтересів є наявність суперечностей між особистими інтересами та службовими повноваженнями особи, які можуть вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Такий вплив може бути у разі наявності в особи дискреційних повноважень (коли особа може вибирати з декількох варіантів рішень чи дій, які вважає найбільш прийнятним за відповідних обставин).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», дружина ОСОБА_3 є близькою особою для ОСОБА_1 , який видав та підписав накази про прийняття ОСОБА_3 на посаду наукового співробітника лабораторії рослинництва та селекції Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції та переведення на посаду завідувача відділу рослинництва.

За таких обставин, у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між його особистим приватним інтересом, зумовленим сімейними стосунками, у вигляді прагнення забезпечення матеріального достатку своєї сім`ї через прийняття на роботу та переведення дружини.

Дискреційний характер повноважень директора при вирішенні питання щодо прийняття на роботу працівників та їх переведення шляхом видання та підписання відповідних наказів, зумовлений можливістю тільки ним приймати остаточне рішення щодо такого в кожному конкретному випадку і свідчить про наявність впливу вказаної суперечності на об`єктивність прийняття ОСОБА_1 відповідних рішень.

Сімейні та родинні відносини за своєю природою є такими, що завжди зумовлюють виникнення приватного інтересу під час реалізації службових/представницьких повноважень з питань, які стосуються членів сім`ї чи родичів. Суть приватного інтересу в такому випадку полягає у прагненні реалізувати повноваження у найбільш сприятливий для члена сім`ї чи родича спосіб.

Передбачаючи у ст.27 вищенаведеного Закону обмеження щодо спільної роботи близьких осіб, законодавець, враховуючи характер спільних відносин між близькими особами, презюмував наявність приватного інтересу, а відповідно і конфлікту інтересів у керівника, коли й нього в підпорядкуванні працює близька особа.

Закладена цією нормою презумпція є універсальною і вказує на наявність конфлікту інтересів у будь-якому випадку реалізації службових повноважень щодо близької особи.

Окрім цього, однією із форм дискреційних повноважень є визначення умов оплати праці працівників та застосування заходів матеріального заохочення, накладення стягнень на працівників.

Враховуючи викладене, у ОСОБА_1 наявний приватний інтерес, який не дає змоги об`єктивно оцінити роботу своєї дружини, починаючи з моменту прийняття її на посаду, тому реалізація наведеного повноваження здійснюється в умовах реального конфлікту інтересів.

Є безпідставними доводи захисника про те, що ОСОБА_1 усно попередньо повідомив Президію Національної академії аграрних наук України про наміри прийняття на роботу його дружини ОСОБА_3 з 04 січня 2022 року і погоджено стосовно надсилання вказаного листа 04 січня 2022 року, тобто в перший робочий день після новорічних вихідних, в подальшому 04 січня 2022 року.

Так, наказ про прийняття на роботу дружини ОСОБА_3 підписано ОСОБА_1 30 грудня 2021 року (т.1 а.с.96).

Відповідно до листа НААН України від 27 вересня 2023 року № 11-1/138, ОСОБА_1 про працюючу близьку особу повідомив НААН України лише 04 січня 2023 року (Т.1 а.с.122), тобто після підписання наказу.

Доводи ОСОБА_1 про усне погодження прийняття даного наказу, є безпідставними, оскільки вказані вони нічим не підтверджуються.

Згідно наказу директора Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України ОСОБА_1 № 48/О-С/1 від 01 вересня 2022 року, встановлено надбавки за складність, напруженість у роботі у розмірі 50 відсотків посадового окладу з коштів спецфонду завідувача відділу рослинництва ОСОБА_3 , яка є його близькою особою, а саме дружиною (Т.1 а.с.17,18).

Так, в пункті 8 наказу зазначено, «встановити ОСОБА_3 завідувачці відділу рослинництва, надбавку за складність, напруженість у роботі у розмірі 50% посадового окладу з коштів спецфонду».

Таким чином, ОСОБА_1 власним рішенням встановив відповідну надбавку своїй близькій особі дружині, а джерело фінансування цієї надбавки правового значення в даному випадку не має.

Є безпідставними доводи сторони захисту про те, що в протоколах про адміністративні правопорушення не зазначено будь-яких відомостей про те, що при прийнятті рішень та вчиненні відповідних дій щодо близької особи, ОСОБА_1 надав дружині ОСОБА_3 перевагу перед іншими особами, чи прийняв її на відповідну посаду без дотримання кваліфікаційних вимог необхідних для зайняття такої посади, чи вчинив будь-які інші дії, які б виходили за межі його повноважень чи іншим чином свідчили про те.

Так, місцевий судом обґрунтовано відхилив такі доводи, оскільки вони не дають підстав для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень визначених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, оскільки антикорупційне законодавство чинне на момент складання адміністративних протоколів не пов`язує наслідки неповідомлення про можливий конфлікт інтересів чи прийняти у такому конфлікті рішення, а виключно констатує обов`язок у даному випадку директора дотриматись визначених таким законодавством процедур, які зокрема встановлені у ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто сам по собі факт можливого прийняття рішення щодо близької особи, зобов`язував ОСОБА_1 повідомити у визначеному Законом порядку своє безпосереднє керівництво про такі обставини і утриматись від прийняття ним відповідного рішення без наявності відповідного рішення керівництва.

Доводи сторони захисту про те, що прийняття на роботу дружини ОСОБА_1 було зумовлено виключно виробничою необхідністю є необгрунтованими.

Так, про Станція потребує працівника відповідної кваліфікації та навичок ОСОБА_1 не повідомляв безпосереднього роботодавця НААН України. Не виносилось дане питання і на обговорення трудового колективу чи наукової спільноти. Також стороною захисту не представлено жодних документальних доказів того, що проводились відповідні процедури, якими передбачений відбір працівників, які володіють такими навичками, що публікувались відповідні оголошення та повідомлявся центр зайнятості.

Також слід звернути увагу на той факт, що самого ОСОБА_1 було призначено на посаду директора Станції 15 грудня 2021 року, а вже 30 грудня 2021 року він видає наказ про прийняття на посаду наукового співробітника свою дружину ОСОБА_3 ..

А 04 січня 2022 року ОСОБА_1 видано наказ про затвердження шатного розпису з 01 січня 2022 року, відповідно до якого його дружину переведено на посаду завідувача лабораторії рослинництва та селекції.

Як убачається з пояснень ОСОБА_1 в суді першої інстанції, він завчасно підготував відповідний штатний розпис, який в 20 числах грудня поданий до НААН для попереднього погодження.

Слід відмітити, що формування шатного розпису очолюваної ОСОБА_1 установи, передбачено його повноваженнями.

Отже, ОСОБА_1 включив у штатний розпис на посаду керівника лабораторії свою дружину, з якою на той момент були відсутні фактичні трудові відносини, оскільки наказ про її прийняття на роботу датований лише 30 грудня 2021 року.

Наведені обставини підтверджують приватний інтерес ОСОБА_1 , який зумовлений саме сімейними відносинами, тому твердження сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 приватного інтересу є голослівними.

Наказами №№33/О-С від 30.12.2021, №03/О/С від 04.01.2022 та №48/О-С/1 від 01.09.2022 ОСОБА_1 своїй дружині ОСОБА_3 встановлені надбавки у максимальному розмірі, зокрема за складність та напруженість у роботі в розмірі 50% посадового окладу.

При цьому надбавка у розмірі 50% посадового окладу за складність та напруженість у роботі була встановлена ОСОБА_3 ще 30.12.2021, тобто на той час коли вона ще жодного дня не працювала у згаданій установі.

Зі змісту наказу №48/О-С/1 від 01 вересня 2022 року убачається, що відповідно до штатного розпису на Станції працювало 39 працівників. При цьому надбавку у максимальному розмірі даним наказом було встановлено дружині ОСОБА_1 та ще 5 працівникам, іншим працівникам було визначено інші розмірі надбавки, в тому числі 0% або ж 30% (т.2 а.с.88-89).

Як передбачено п.37 Статуту Станції (який був чинним на момент видачі згаданого наказу), директор несе персональну відповідальність за діяльність ОСОБА_5 та саме в її інтересах здійснює діяльність.

Отже, ОСОБА_1 використав свої дискреційні повноваження для працевлаштування своєї дружини ОСОБА_3 і для забезпечення їй відповідного доходу.

Доводи апеляційної скарги захисника, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, а будь - яких інших доказів, на підтвердження відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, які ставляться йому у провину, матеріали справи не містять.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і спосіб вчинених адміністративних правопорушень, його особу, ступінь вини, інші обставини справи, що впливають на вид та розмір стягнення, і обґрунтовано застосував до ОСОБА_1 стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст.172-7 КУпАП, виходячи з вимог ст.36 КУпАП, оскільки воно передбачає більш суворе стягнення з числа вчинених правопорушень, що на думку суду апеляційної інстанції є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Також є безпідставними і доводи сторони захисту про те, що на час розгляду справи апеляційним судом сплили строки накладення адміністративного стягнення, визначені ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.4 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З матеріалів справи убачається, що правопорушення, зокрема вказані у протоколах №290 та №291 від 20 жовтня 2023 року, вчинені ОСОБА_1 30 грудня 2021 року та 04 січня 2022 року.

На момент накладення судом першої інстанції стягнення на ОСОБА_1 (13 листопада 2023 року) строки, передбачені ч.4 ст.38 КУпАП, не закінчились, а тому в даному випадку відсутні законні підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Носкова О.М. залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов