Провадження № 33/824/1062/2024 Доповідач в апеляційній інстанції Матвієнко Ю.О.
Категорія ст. 124 КУпАП
27 травня 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Білінського Богдана Петровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року Ч ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із закриттям провадження по справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.
Як встановлено судом, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 червня 2023 року серії ААД № 259986, 16 липня 2021 року о 14 год. 10 хв. на А/Д М-01 Київ-Чернігів (7 км + 0 м) водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, при перестроюванні не дав дорогу транспортному засобу, який рухався по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «Peugeot» державний номерний знак НОМЕР_2 , а в подальшому інерційно з автомобілем марки «Ford» державний номерний знак НОМЕР_3 , яке в свою чергу здійснило зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet» державний номерний знак НОМЕР_4 , чим порушив вимоги п.п. 10.1; 10.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року адвокат Білінський Б.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на те, що постанова є необґрунтованою, незаконною, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Обгрунтовуючи скаргу, захисник послався на те, що суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував свої висновки, викладені у постанові.
Вказує, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би вказував на вину ОСОБА_1 .
При цьому зазначає, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки доказам, які знаходяться у справі.
Посилається на те, що жодного повороту, перестроювання, зміни полоси, іншого маневру водій ОСОБА_1 не здійснював, а суд не врахував наслідки ДТП.
Скаржник наголошує, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 здійснив удар в задню частину автомобіля ОСОБА_1 , внаслідок чого належний йому автомобіль інерційно здійснив зіткнення з транспортним засобом «Ford Siera», внаслідок чого останнє авто інерційно здійснило зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet Aveo».
На думку апелянта, ці обставини судом були повністю проігноровані.
Разом з тим, зазначає про очевидний причино-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР водієм ОСОБА_3 і наслідками ДТП.
Крім цього, апелянт вказує на те, щовисновки автотехнічної експертизи 001-21 від 17.01.2022 року (судовий експерт ОСОБА_4 ), зроблені на основі повних доказів та чітко вказують на невідповідність ПДР дій водія ОСОБА_3 .
На думку скаржника, висновок експерта від 16.02.2023 року складений виключно на поясненнях сторін, які суперечать одне одному. При цьому, суд залишив поза увагою покази свідків зі сторони ОСОБА_1 .
Крім цього, захисник у скарзі посилається на те, що всупереч вимогам чинного законодавства, суть адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі серія ААД № 259986 від 14.06.2023 року, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 124 КУпАП, а тому даний протокол є неналежним та недопустимим доказом.
Зазначає, що в судовому засіданні водій ОСОБА_3 надав суду фото з місця події, однак на вказаних фото не видно, якому з автомобілів належать сліди шин на дорозі, фото зроблені дуже далеко та не вказують на обставини події.
На переконання апелянта, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, не звернув увагу на наявні порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 , що призвело до помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП.
Скаржник вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.
Враховуючи викладене, захисник у апеляційній скарзі просив скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року та закрити провадження у справі щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Адвокат Шеремет О.М. подав в інтересах ОСОБА_3 заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити її без задоволення, а постанову місцевого суду без змін. Зазначає, що під час судового розгляду судом було ретельно досліджено матеріали справи, надано належну оцінку усім доказам.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Білінський Б.П. апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення, надавши пояснення, аналогічні змісту апеляційної скарги, зазначивши, що у діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Інший учасник ДТП ОСОБА_3 та його захисник адвокат Шеремет О.М. в апеляційному суді проти задоволення апеляційної скарги адвоката Білінського Б.П. заперечили та просили постанову місцевого суду, постановлену щодо ОСОБА_1 , залишити без змін, як законну та обґрунтовану.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Білінського Б.П., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_5 та його захисника адвоката Шеремета О.М., які проти задоволення апеляційної скарги заперечили, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з таких підстав.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
За загальноприйнятим європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («OHalloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3 Правил дорожнього руху України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 червня 2023 року серії ААД № 259986, 16 липня 2021 року о 14 год. 10 хв. на А/Д М-01 Київ-Чернігів (7 км + 0 м), водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, при перестроюванні не дав дорогу транспортному засобу, який рухався по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «Peugeot» державний номерний знак НОМЕР_2 , а в подальшому інерційно з автомобілем марки «Ford» державний номерний знак НОМЕР_3 , яке в свою чергу здійснило зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet» державний номерний знак НОМЕР_4 .

Відповідно до протоколу, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно наявних у справі письмових пояснень ОСОБА_1 він їхав у лівому ряду, з боку Києва, по Броварській окружній в бік Броварів. Проїжджав міст на якому велись ремонтні роботи. Був вільний тільки лівий ряд (смуга). Попереду нього їхав автомобіль «Ford», який включив аварійку та почав прижиматись вліво до відбійника, потім зупинився, після чого ОСОБА_1 був змушений зупинитись. Зробити об`їзд автомобіля «Ford» не зміг через сильний потік автомобілів у правому ряду. Через 5-7 секунд відчув сильний удар у задню праву частину автомобіля. Після чого ударив по інерції автомобіль «Ford» попереду себе. Після удару в задню частину автомобіль ОСОБА_1 виявився на зустрічній смузі (а.с. 3).

В суді інший учасник ДТП водій ОСОБА_3 пояснив, що рухався в своїй смузі руху з правої сторони, оскільки автомобіль марки «Ford» державний номерний знак НОМЕР_3 стояв на розвороті перед ним, щоб здійснити маневр в сторону міста Києва. В цей час водій автомобіля марки «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 , раптово під кутом здійснив виїзд перед його транспортним засобом, щоб здійснити розворот. Тоді водій ОСОБА_3 зайняв крайнє праве положення та не зміг вчасно повністю зупинити транспортний засіб. Крім того зазначив, що ніяких знаків щодо обмеження швидкості не було. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля марки «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 . Долучив у судовому засіданні фото, які на його думку, підтверджують надані ним пояснення.

Вищенаведені пояснення учасників ДТП хоча і є суперечливими, однак узгоджуються із наявною у справі схемою ДТП, на якій зафіксовано розташування автомобілів після ДТП, зазначено місця зіткнення та вказано, які пошкодження отримали автомобілі учасників ДТП.

Крім того, в матеріалах даної справи містяться копії трьох експертних висновків: висновок автотехнічного експертного дослідження № 212-11/21 від 29.11.2021 р. (а.с.105-119 т.1), висновок експерта ( ОСОБА_4 ) № 001-21 від 17 січня 2022 року (а.с. 173-178 т.1), висновок експерта № СЕ-19/111-22/40443-ІТ від 16 лютого 2023 року (126-141 т.1), за наслідками проведення комплексної автотехнічної та транспортно-трасологічної судової експертизи.

Вказані експертні дослідження, як докази, були зібрані в ході судового розгляду справи № 361/7286/21, щодо притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у зв`язку із ДТП, що відбулась 16 липня 2021 року о 14 год. 10 хв., на а/д М-01 Київ-Чернігів (7 кілометр + 0 м), за участі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

На переконання апеляційного суду, встановлені у зазначених висновках обставини вищевказаної ДТП мають безпосереднє значення при вирішенні питання щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно доданого ОСОБА_3 висновку №212-11/21 Автотехнічного експертного дослідження від 29 листопада 2021 року: з технічної точки зору пояснення водія автомобіля «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 в частині механізму виникнення даної пригоди є технічно неспроможними. З технічної точки зору пояснення водія «Peugeot» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 в частині механізму виникнення даної пригоди є технічно спроможними. З технічної точки зору водій автомобіля «Peugeot» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 в даній дорожній обстановці з моменту виникнення небезпеки для руху мав діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР України. З технічної точки зору водій автомобіля «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці мав діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 10.7д) та вимог дорожнього знаку 4.7 «Об`їзд перешкоди з права» ПДР України. Для оцінки дій водія ОСОБА_3 з точки зору їх відповідності (або невідповідності) вимогам п.2.3б) ПДР України, спеціальних знань не потрібно. З технічної точки зору дії водія автомобіля «Peugeot» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 вимогам п.п.12.1 та 13.1 ПДР України не регламентуються, а відтак і не перебувають у причинному зв`язку із настанням даної ДТП. З технічної точки зору в діях водія автомобіля «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1, 10.7д) та вимоги дорожнього знаку 4.7 «Об`їзд перешкоди з права» ПДР України і така невідповідність перебуває у причинному зв`язку із настанням даної пригоди.

Також, в матеріалах справи міститься висновок експерта №001-21 від 17 січня 2022 року за результатами транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 , «Peugeot» державний номерний знак НОМЕР_2 , «Ford Siera», державний номерний знак НОМЕР_3 та «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_4 (а.с.15-24, т.2).

Експертом було зроблено наступні висновки: в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Peugeot» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 з технічної точки зору повинен був діяти відповідно до вимог п.13.1 Правил дорожнього руху, тобто повинен був дотримувати безпечної дистанції до транспортного засобу (автомобіля «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 ), який рухається попереду в тій самій смузі. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 з технічної точки зору повинен був діяти відповідно до загальних вимог Правил дорожнього руху щодо дотримання безпеки дорожнього руху і його дії не регламентуються Правилами дорожнього руху відносно транспортних засобів, які рухаються позаду в межах тієї ж смуги руху. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 вбачаються невідповідності технічного характеру вимогам п.13.1 та/або 2.3.б) Правил дорожнього руху, в частині дотримання безпечної дистанції до транспортного засобу попереду, та в частині вибору швидкості руху, яка не забезпечувала безпеку руху, тобто вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху, і вказані невідповідності його дій знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди з причин, викладених в дослідницькій частині. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідностей до загальних вимог Правил дорожнього руху дотримання безпеки дорожнього руху, які б перебували в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, не вбачається з підстав, викладених в дослідницькій частині.

З огляду на наявність в матеріалах справи двох висновків експертів, які суперечать один одному, постановою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2022 року по справі (№ 361/7286/21) було призначено комплексну автотехнічну та транспортно-трасологічну судову експертизу.

На переконання апеляційного суду, висновок саме цієї судової експертизи має переважне значення для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 124 КУпАП, з огляду на те, що дане дослідження призначене судом з метою усунення суперечностей двох попередніх висновків, які надані учасниками ДТП.

За результатами проведення експертизи складено висновок експерта №СЕ-19/111-22/40443-ІТ від 16 лютого 2023 року, де вказано, що на вирішення судової експертизи постановлені наступні питання:

1. Чи спроможні з технічної точки зору пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо механізму виникнення даної ДТП?

2. Як повинні були діяти водії ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці?

3. Чи вбачається в діях водія ОСОБА_3 невідповідність вимогам п.п.2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України? Якщо так, то чи перебуває така невідповідність у причинному зв`язку із настанням даної ДТП?

4. Чи вбачається в діях водія ОСОБА_1 невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України? Якщо так, то чи перебуває така невідповідність у причинному зв`язку із настанням даної ДТП?

5. Яким могло бути взаємне розташування транспортних засобів «Peugeot» та «BMW» у момент зіткнення?

За результатами проведеного дослідження було зроблено наступні висновки:

1. Вирішити дане питання неможливо, по причинам, вказаним в дослідницькій частині висновку.

2. В даній дорожній обстановці: варіант 1- водій ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами пункту 12.3 ПДР України, водій ОСОБА_1 повинен був керуватися вимогами пунктів 10.1, 10.3 ПДР України; варіант 2 водій ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами пунктів 12.9б, 13.1 ПДР України, водій ОСОБА_1 повинен був керуватися вимогами пункту 13.1 ПДР України.

3. В даній дорожній обстановці: варіант 1 в діях водія ОСОБА_3 експертом з технічної точки зору, не вбачається невідповідностей вимогам пунктів 12.1, 13.1 ПДР України, також в діях водія ОСОБА_3 експертом, з технічної точки зору, не вбачається невідповідностей вимогам пункту 12.3 ПДР України, але за умови, що його пояснення в частині відстані 15,0 м., на якій він об`єктивно виявив небезпеку, з технічної точки зору є спроможними; варіант 2 - в діях водія ОСОБА_3 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.9.б ПДР України; також в діях водія ОСОБА_3 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 13.1 ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, невідповідностей вимогам пункту 12.1 ПДР України не вбачається; варіант 1, 2 - оцінка дій водія ОСОБА_3 щодо відповідності його дій вимогам пункту 2.3.б ПДР України не пов`язана з використанням спеціальних знань експерта, тому може бути дана судом самостійно.

4. В даній дорожній обстановці: варіант 1 - в діях водія ОСОБА_1 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.1; 10.3 ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди; варіант 2 - в діях водія ОСОБА_1 експертом, з технічної точки зору, не вбачається невідповідностей вимогам пункту 13.1 ПДР України.

5. В момент зіткнення автомобіль «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_2 взаємодіяв передньою лівою частиною кузова із задньою правою частиною кузова автомобіля «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 . Повздовжня вісь автомобіля «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 була направлена проти годинникової стрілки відносно повздовжньої вісі автомобіля «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_2 , однак визначити величину кута між повздовжніми вісями, в категоричній формі, неможливо, по причинам вказаним в дослідницькій частині висновку.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №259986, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 наведеного Кодексу та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України (а.с. 2 т. 1); схемою місця ДТП, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження (а.с. 23 т. 1); поясненнями, наданими порушником щодо часу, місця, способу, найменувань транспортних засобів в частині обставин ДТП, які відповідають даним, відображеним в схемі ДТП та протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 3 т. 1); поясненнями інших учасників ДТП; висновком експерта №СЕ-19/111-22/40443-ІТ від 16 лютого 2023 року, складеним експертом ОСОБА_7 щодо обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , «Ford», д.н.з. НОМЕР_3 , та «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_4 (а.с. 126-141 т.1).

На переконання апеляційного суду, вищенаведені докази у їх сукупності та взаємозв`язку підтверджують ту обставину, що водієм автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 допущено порушення вимог п.п. 10.1, 10.3, і такі дії перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку із чим обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності у апеляційного суду відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , якому у встановленому законом порядку роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду в частині доведеності факту порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1., 10.3 ПДР України, апеляційним судом відхиляються, оскільки ці висновки суду ґрунтуються на наявних у справі належних та допустимих доказах, які у своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1., 10.3 ПДР, внаслідок чого було пошкоджено інші транспортні засоби.

При цьому посилання захисника у скарзі на те, що жодного повороту, перестроювання, зміни полоси, іншого маневру, т. д. водій ОСОБА_1 не здійснював спростовуються наявними у справі матеріалами, зокрема висновком експерта №СЕ-19/111-22/40443-ІТ від 16 лютого 2023 року, письмовими показами свідків та інших учасників ДТП.

Необґрунтованими є і доводи скарги про винуватість у ДТП іншого водія ОСОБА_3 , з огляду на наявність судового рішення, а саме постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2021 року, яке набрало законної сили, і яким провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КупАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів.

Оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були б підставами для її скасування та постановлення по справі нової постанови про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із закриттям провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Білінського Богдана Петровича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року, якою закрито провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Ю.О. Матвієнко