Справа № 199/143/24
ПОСТАНОВА

іменем України

08.02.2024 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Машкіна Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, від 05.06.2001 року, РНОКПП НОМЕР_2 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №345942 від 26.12.2023 року ОСОБА_1 ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 25.05.2018 року до 28.02.2023 року. Згідно довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.03.2023 року її розмір становить 132713,00 грн.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, викликався до суду під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та шляхом направлення поштового і смс-повідомлення, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи та забезпечено можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 достовірно знав про вказане судове провадження, не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, розгляд справи здійснено у його відсутність на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Частиною 1 статті 183-1 КУпАП передбачена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В судовому засіданні були досліджені такі наявні в матеріалах справи письмові докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №345942 від 26.12.2023 року, зміст якого викладено вище;

-заява ОСОБА_4 до Дніпропетровської обласної прокуратури та ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 04.12.2023 року про вчинення кримінального правпорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_5 ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей за виконавчим провадженням, яке було відкрите 17.07.2018 року;

-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за ВП 56692655 за період з 25.05.2018 по 01.03.2023 року в розмірі 132713,00 грн.;

-довідка начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №9132 від 28.02.2023 року про неотримання ОСОБА_4 аліментів за період з 25.05.2018 року по 28.02.2023 року;

-копія рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04.09.2018 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ;

-копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких вказаний ОСОБА_1 ;

-письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно яких факт ухилення від сплати аліментів він не заперечував.

Оцінивши дослідивши наявні докази, суд визнає їх належними, допустимими та такими, що в своїй сукупності доводять обставини, викладені в протоколі, та провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, що виразилося в несплаті аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині третій цієї статті.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП є триваючим, датою його вчинення є певний період часу, який розпочинається з моменту початку виконання об`єктивної сторони, тобто першої несплати відповідної суми аліментів, до моменту нарахування державним виконавцем заборгованості зі сплати аліментів, яка перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, що співпадає з днем його виявлення.

Тобто, як вбачається зі змісту досліджених судом доказів, датою вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є період з 17.07.2018 року (день пред`явлення виконавчого документу до виконання) до 28.02.2023 року (день складання державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів), що співпадає з днем його виявлення.

Отже, як на день складання протоколу про адміністративне правопорушення 26.12.2023 року, так і на день його надходження до суду 25.01.2024 року минуло вже більше, ніж три місяці з дня вчинення та виявлення триваючого адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду (ВС/КГС № 927/623/18 від 16.04.2019) застосування п. 7 ст. 247 КУпАП можливе лише у випадку наявності провини особи у вчиненні правопорушення і є нереабілітуючою обставиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.245, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: Н.В. Машкіна