23.02.2024 227/529/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Дружківка, громадянку України, не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №367854 від 07.02.2024 року вбачається, що 07.02.2024 року о 14.45 год. гр. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала продаж цигарок «Маршал» за ціною 50,00 грн. військовому, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник адвокат Макєєв О.В. не з`явились, але від останнього на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в якій також просив розглянути справу без його участі та без участі ОСОБА_1 . Також просив провадження по справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, а вилучені цигарки повернути ОСОБА_1 .

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, ОСОБА_1 себе не визнає, оскільки її вина не підтверджується матеріалами справи. Так фабула протоколу взагалі не містить відомостей про те, які сигарети нібито продала ОСОБА_1 з акцизними марками, чи без акцизу, або з підробленими марками акцизного податку. Крім того в протоколі не зазначено, які конкретно норми закону порушила ОСОБА_1 , вказане свідчить про те, що суть інкримінованого правопорушення є незрозумілою та суперечливою, тому відсутнє чітке розуміння у вчиненні чого обвинувачують її. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення з урахуванням особливостей диспозиції ч. 1 ст.156 КУпАП: не вказано кому ОСОБА_1 здійснила продаж тютюнових виробів, у протоколі також відсутні будь-які дані щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу цигарок, тобто виручки, яка відповідно до ч. 1 ст. 156 КУпАП повинна бути конфіскована, у разі визнання особи винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. В протоколі відсутні фото або відеоматеріали вчинення правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Однак органом поліції не надано жодного належного доказу причетності ОСОБА_1 до скоєння адміністративного правопорушення. На думку адвоката все вказане не дозволяє встановити наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності. Тому просив провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, письмове клопотання адвоката Макєєва О.В., приходжу до висновку, що вказане провадження підлягає закриттю виходячи з такого.

Відповідно до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення порушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Аналіз статті 256 КУпАП свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.

При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2000, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії» зазначено, що «обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч.3 ст.6 Конвенції…».

Таким чином, особа, якій висунуте звинувачення, повинна бути детально поінформована про його причину, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення останнього, а також про його характер, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів.

Юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як-то: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.

Уточнювати, відредактовувати протокол з цього питання Суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №367854 від 07.02.2024 року, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Частина 1 ст. 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

В протоколі зазначено склад адміністративного правопорушення як «07.02.2024 року о 14.45 год. гр. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала продаж цигарок «Маршал» за ціною 50,00 грн. військовому, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП»

Але у зазначеному протоколі не зазначено, чи були вказані тютюнові товари без марок акцизного податку, чи з підробленими марками акцизного податку, відомості про це в протоколі про адміністративне правопорушення фактично відсутні.

Крім того, ч. 1 ст. 156 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. А тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства, що також в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено.

Вказане свідчить, що суть описаного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 є незрозумілою і не дає суду розуміння в чому ж саме її обвинувачують.

Суд зазначає, що за для можливості притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за інкриміноване правопорушення суд повинен чітко розуміти в чому обвинувачують особу. Відсутність чіткого, конкретизованого обвинувачення унеможливлює притягнення особи до відповідальності, оскільки суд перевіряє факти, які підлягають оцінці лише в межах обвинувачення.

Крім того, в протоколі також відсутні будь-які дані щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу сигарет, тобто виручки, яка відповідно до ч. 1 ст. 156 КУпАП повинна бути конфіскована, у разі визнання особи винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення не додано пояснень свідків, які б могли бачити та засвідчити факт продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів.

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 07.02.2024 року не можливо встановити, яка саме особа здійснила йому продаж сигарет.

Тобто в судовому засіданні взагалі не можливо встановити, чи дійсно ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюнових виробів, тобто факт купівлі (продажу) тютюнових виробів жодним чином не підтверджено, оскільки фіксації обставин вчинення правопорушення за допомогою відеозапису не здійснювалося.

Інші докази, які б підтверджували торгівлю ОСОБА_1 тютюновими виробами, відсутні.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не вправі самостійно припускати факти, які підлягають доведенню оскільки в такому випадку вийде за межі обвинувачення та вдасться до припущень, що неприпустимо враховувати при доведеності вини особи з огляду на гарантування кожному обвинуваченому можливості засудження виключно при доведеності вини поза розумним сумнівом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в матеріалах справи маються вагомі розбіжності, а у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад та подія адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 156, 221, 247 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 156 КУпАП провадженням закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Речові докази, які вилучені у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно протоколу огляду та вилучення від 07.02.2024 року та квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення №872 від 07.02.2024 року, номер книги №117 повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Любчик