Справа №: 307/185/24
Провадження № 3/307/109/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., за участю секретаря судових засідань Ключкей Б.В., прокурора Варги І.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Рішка П.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Теребля Тячівського району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , працюючого на посаді селищного голови Бущтинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, із вищою освітою, одруженого,

встановила:

Згідно протоколу № 5 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складеного 09 січня 2024 року та надісланого до Тячівського районного суду Закарпатської області 18 січня 2024 року, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду Буштинського селищного голови, будучи посадовою особою місцевого самоврядування 4 категорії та суб`єктом на якого поширюються дія Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» 11 квітня 2023 року, перебуваючи у приміщенні Буштинської селищної ради, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник у зв`язку із прийняттям рішення у вигляді розпорядження від 11 квітня 2023 року № 52-ос "Про призначення ОСОБА_2 на посаду провідного спеціаліста відділу економічного розвитку, торгівлі та інвестицій, туризму та роботи з приватними підприємцями Буштинської селищної ради", яка являється йому близькою особою, а саме, невісткою, тобто порушив вимоги п. 2) ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Також, згідно протоколу № 6 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складеного 09 січня 2024 року та надісланого до Тячівського районного суду Закарпатської області 18 січня 2024 року, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду Буштинського селищного голови, будучи посадовою особою місцевого самоврядування 4 категорії та суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», керуючись приватним немайновим інтересоми, діючи в інтересах близької особи, а саме невістки ОСОБА_2 та службовими повноваженнями Буштинського селищного голови, підписав розпорядження від 11.04.2023 року № 52-ос "Про призначення ОСОБА_2 на посаду провідного спеціаліста відділу економічного розвитку, торгівлі та інвестицій, туризму та роботи з приватними підприємцями Буштинської селищної ради", тобто порушив вимоги п. 3) ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 винуватим себе не визнав та пояснив, що розпорядженням Буштинського селищного голови від 22.01.2021 № 6 затверджено склад конкурсної комісії селищної ради для проведення конкурсу на заміщення вакантних посад посадових осіб місцевого самоврядування в Буштинській селищній раді; порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад посадових осіб місцевого самоврядування в Буштинській селищній раді; порядок проведення іспитів кандидатів на заміщення вакантних посад посадових осіб місцевого самоврядування в Буштинській селищній раді; перелік питань для перевірки знання Конституції України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про запобігання корупції», інших нормативно-правових документів, що регламентують роботу структурних підрозділів Буштинської селищної ради, вимоги до кандидатів на заміщення вакантних посад посадових осіб місцевого самоврядування в Буштинській селищній раді.

23.03.2023 року ОСОБА_2 , яка є дружиною його рідного брата, подала до конкурсної комісії Буштинської селищної ради заяву про допущення її до участі у конкурсі на заміщення вакантної посади провідного спеціаліста відділу економічного розвитку, торгівлі та інвестицій, туризму та роботи з приватними підприємцями Буштинської селищної ради.

Протоколом № 3 засідання конкурсної комісії виконавчого комітету Буштинської селищної ради від 06.04.2023 року її було визнано переможницею конкурсу на заміщення вакантної посади провідного спеціаліста відділу економічного розвитку та рекомендовано йому, селищному голові, призначити ОСОБА_2 на посаду.

Наголосив, що призначення ОСОБА_2 розпорядженням селищного голови від 11.04.2023р. №52-ОС на посаду було здійснено за результатами конкурсного відбору та на підставі рішення конкурсної комісії.

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, серед іншого, призначає на посади і звільняє з посад та видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Положеннями Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посади керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування здійснюється шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Тому, призначаючи на посаду ОСОБА_2 , він, ОСОБА_3 , не використовував дискреційні повноваження, оскільки не мав можливості вибору варіанта рішення чи дії серед варіантів, що прямо чи опосередковано закріплені в законі, тому що призначав ОСОБА_2 на посаду за результатами конкурсного відбору.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Рішко П.М. подав клопотання про закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень посилаючись на те, що доводи та висновки посадової особи, викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, є необґрунтованими, і матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується.

Частиною 1 статті 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а частиною 2 статті 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки 2 статті 172-7 КУпАП у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Обов`язковою ознакою правопорушень, відповідальність за які передбачена частинами першою та другою ст. 172-7 КУпАП, є наявність у суб`єкта реального конфлікту інтересів.

Таким чином, посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, та судом, що розглядає справу, повинно бути доведено наступні обставини: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об`єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність службових чи представницьких повноважень на прийняття рішення.

При цьому, має бути чітко визначено, в чому саме полягає приватний інтерес особи, які саме службові чи представницькі повноваження на прийняття рішення були використані особою, в чому саме проявляється суперечність між цим приватним інтересом та службовими чи представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Відтак, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Невід`ємною складовою конфлікту інтересів є службові/представницькі повноваження та вплив (можливість впливу) приватного інтересу на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій під час реалізації таких повноважень.

Приватний інтерес здатний впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації дискреційних службових чи представницьких повноважень.

При вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.

Службові/представницькі повноваження можуть визначати: закони, інші нормативно-правові акти (наприклад, положення про орган, установу, організацію); трудові договори (контракти); статути підприємств; положення про структурні підрозділи органів, установ, організацій; посадові інструкції; організаційно-розпорядчі документи; доручення керівників; регламенти.

Важливим є те, що приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

Відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятих Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5 «Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи», дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Згідно наукового висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією, підготовленого 01.03.2018 за дорученням Голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи бездіяти, а якщо діяти - у виборі варіанта рішення чи дії серед варіантів, що прямо чи опосередковано закріплені в законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанта вибору із будь-ким. При реальному конфлікті інтересів особа реалізує (повинна реалізувати) свої повноваження у сфері, де наявний приватний інтерес. Тобто, для висновку про наявність реального конфлікту необхідна реалізація службових/представницьких повноважень. Конфлікт інтересів не виникає у випадку вчинення дій або прийняття рішень поза межами наданих службових/представницьких повноважень.Тобто у цьому випадку відсутні службові повноваження як обов`язкова складова конфлікту інтересів.

Отже, при відсутності у особи дискреційних повноважень, приватний інтерес не може впливати на його об`єктивність при вчиненні зазначеної дії, а тому відсутній реальний конфлікт інтересів.

Відтак, призначення ОСОБА_2 розпорядженням селищного голови ОСОБА_1 11.04.2023 року №52-ОС на посаду провідного спеціаліста відділу економічного розвитку, торгівлі та інвестицій, туризму та роботи з приватними підприємцями Буштинської селищної ради було здійснено за результатами конкурсного відбору та на підставі рішення конкурсної комісії.

Також зазначив, що у відповідності до ч.1, 2 ст.27 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв`язку з виконанням повноважень близьким їм особам.

Положення абзаців першого та другого цієї частини не поширюються, в тому числі, на: близьких осіб, які прямо підпорядковані один одному у зв`язку з набуттям одним з них статусу виборної особи, та осіб, які працюють у сільських населених пунктах (крім тих, що є районними центрами), а також гірських населених пунктах.

З визначеного в ст.27 Закону кола суб`єктів зроблено винятки для осіб, які працюють у сільських населених пунктах (крім тих, що є районними центрами), а також гірських населених пунктах, оскільки соціальні та природні умови виключають можливість дотримання такими особами загального правила щодо обмеження.

Відповідно до частин 4, 6 ст. 1 Закону України «Про порядок вирішення окремих питань адміністративно-територіального устрою України» від 28 липня 2023 року № 3285-IX, селище є населеним пунктом з переважно садибною забудовою, загальна чисельність жителів якого становить не менш як 5 тисяч. Міста є міськими, а селища та села - сільськими населеними пунктами. Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 28 липня 2023 року№ 3285-IX встановлено, що населені пункти, які до дня набрання чинності цим Законом були віднесені до категорії селищ міського типу, з дня набрання чинності цим Законом відносяться до категорії селищ. Закон від 28 липня 2023 року № 3285-IX набрав чинності 26 січня 2024 року. Поряд з цим, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Рішка П.М., дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора та врахувавши його письмовий висновок про обґрунтованість протоколів про адміністративні правопорушення, слід дійти висновку про закриття вказаної справи про адміністративне правопорушення керуючись таким.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 251 та ст. 252 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 13 «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» надано роз`яснення, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на з`ясування в кожній справі таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів даного правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження в справі. Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням останньою завдань і функцій держави.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 цього Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Також ст. 1 вказаного Закону надано визначення близьких осіб, якими є - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 «Про запобігання корупції» та примітки до статті 1727 КУпАП суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", зокрема сільські, селищні, міські голови.

Згідно рішення першого пленарного засідання першої сесії УІІІ скликання Буштинської селищної ради № 1 від 14 листопада 2020 року «Про інформацію Буштинської селищної територіальної виборчої комісії про підсумки виборів депутатів та селищного голови та визнання їх повноважень» прийнято до відома інформацію голови Буштинської селищної територіальної виборчої комісії ОСОБА_4 про підсумки виборів депутатів та селищного голови і визнання їх повноважень; припинено повноваження селищного голови ОСОБА_5 , з 14 листопада 2020 року та відповідно до рішення Буштинської селищної територіальної виборчої комісії, визнано повноваження селищного голови ОСОБА_1 з 14 листопада 2020 року та 14 листопада 2020 року ОСОБА_1 склав присягу посадової особи місцевого самоврядування (а. с. 21, 23).

Рішенням першої сесії Буштинської селищної ради УІІІ скликання «Про присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування Буштинському селищному голові» від 10 грудня 2020 року ОСОБА_1 присвоєно сьомий ранг посадової особи місцевого самоврядування четвертої категорії ( а.с. 22).

Так, відповідно до розпорядження Буштинського селищного голови від 22.01.2021 року №6 «Про проведення конкурсу на заміщення вакантних посад посадової особи місцевого самоврядування в Буштинській селищній раді» затверджено склад конкурсної комісії селищної ради для проведення конкурсу на заміщення вакантних посад посадових осіб місцевого самоврядування в Буштинській селищній раді (додаток 1), до складу якої увійшли голова конкурсної комісії - керуючий справами ОСОБА_6 , секретар конкурсної комісії - секретар селищної ради - ОСОБА_7 , члени конкурсної комісії - заступник селищного голови з питань освіти, медицини, економічного розвитку та інвестицій - ОСОБА_8 , заступник селищного голови з питань діяльності виконавчих органів - ОСОБА_9 , заступник селищного голови з соціальних та житлово-комунальних питань - ОСОБА_10 та заступник головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності - ОСОБА_11 (а. с. 53-54, 57)

Також, вказаним розпорядженням затверджено порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад посадових осіб місцевого самоврядування в Буштинській селищній раді (додаток 2), Порядок проведення іспитів кандидатів на заміщення вакантних посад посадових осіб місцевого самоврядування в Буштинській селищній раді (додаток 3), Перелік питань для перевірки знання Конституції України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про запобігання корупції», інших нормативно-правових документів, що регламентують роботу структурних підрозділів Буштинської селищної ради (додаток 4) та вимоги до кандидатів на заміщення вакантних посад посадових осіб місцевого самоврядування в Буштинській селищній раді (додаток 5) (а.с. 53-54, 59-64, 65-67).

Розпорядженням селищного голови Буштинської селищної ради «Про оголошення та проведення конкурсу на заміщення вакантних посад посадових осіб місцевого самоврядування в Буштинській селищній раді» від 16 березня 2023 року № 26-ОД оголошено конкурс на заміщення ряду вакантних посад, зокрема серед них на посаду головного спеціаліста відділу економічного розвитку, торгівлі та інвестицій, туризму та роботи з приватними підприємцями Буштинської селищної ради; у розпорядженні зазначено про необхідність повідомлення про оголошення конкурсу опублікувати на офіційному веб-сайті Буштинської громади; забезпечити прийом документів від претендентів на заміщення вакантної посади протягом 20 календарних днів з дня публікації на офіційному веб-сайті Буштинської громади повідомлення про оголошення конкурсу; провести 06 квітня 2023 року о 14 год. конкурс на заміщення вакантних посад, вказаних у пункті 1 даного розпорядження; визначити місце проведення конкурсу - Буштинську селищну раду; контроль покладено на керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Немеша І.І. ( а. с. 55-56).

ОСОБА_2 23.03.2023 року подала заяву, адресовану на ім"я голови конкурсної комісії Буштинської селищної ради про допущення її до участі у конкурсі на заміщення вакантної посади провідного спеціаліста відділу економічного розвитку, торгівлі та інвестицій, туризму та роботи з приватними підприємцями Буштинської селищної ради ( а. с. 69).

Відповідно до актових записів про шлюб № 08 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 11 серпня 2018 року зареєстрували шлюб про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , тобто вказані особи є подружжям ( а.с. 45-46).

У той час ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є рідними братами, що підтверджується актовими записами про народження № 3 та № 36 (а. с. 40-41, 42-43).

Також ОСОБА_2 23 березня 2023 року подала голові конкурсної комісії Буштинської селищної ради ОСОБА_6 письмове повідомлення про те, що відповідно до ст. 27 розділу 4 Закону України «Про запобігання корупції», що в Буштинській селищній раді близькою особою, визначеною абзацом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», станом на 23 березня 2023 року на посаді селищного голови Бущтинської селищної ради працює ОСОБА_1 , котрий є братом її чоловіка, у прямому підпорядкуванні якого не перебуває ( а.с. 68).

Протоколом № 3 засідання конкурсної комісії виконавчого комітету Буштинської селищної ради від 06.04.2023 року було визнано переможницею конкурсу на заміщення вакантної посади провідного спеціаліста відділу економічного розвитку, торгівлі та інвестицій, туризму та роботи з приватними підприємцями Буштинської селищної ради ОСОБА_2 та рекомендовано селищному голові призначити ОСОБА_2 на зазначену посаду ( а.с. 16). .

Голова Буштинської селищної ради ОСОБА_1 , розглянувши пропозицію конкурсної комісії Буштинської селищної ради, на підставі протоколу засідання конкурсної комісії від 06 квітня 2023 року та особистої заяви ОСОБА_2 , 11 квітня 2023 року розпорядженням № 52-ОС «Про призначення ОСОБА_2 на посаду провідного спеціаліста відділу економічного розвитку, торгівлі та інвестицій, туризму та роботи з приватними підприємцями Буштинської селищної ради призначив ОСОБА_2 з 12 квітня 2023 року на вказану посаду; їй присвоєно 15 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах сьомої категорії посад (а. с. 14).

Із письмових пояснень ОСОБА_6 видно, що він з грудня 2021 року по теперішній час перебуває на посаді керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Буштинської селищної ради, також є головою конкурсної комісії Буштинської селищної ради. В кінці березня 2023 року було оголошено конкурс на заміщення вакантної посади головного спеціаліста відділу економічного розвитку, торгівлі та інвестицій, туризму та роботи з приватними підприємцями Буштинської селищної ради. Для участі у конкурсі із заявою звернулася ОСОБА_2 , яка долучила до заяви всі необхідні документи. Крім ОСОБА_2 ніхто не виявив бажання взяти участь у конкурсі на заміщення цієї посади. Після цього було проведено іспит за результатами якого ОСОБА_2 була визнана як така, що здала його успішно. Після чого було рекомендовано комісією призначити її на посаду, як переможницю конкурсу в якому вона брала участь. В подальшому ОСОБА_2 була призначена на посаду. Також ОСОБА_2 подала заяву у якій зазначила, що голова Буштинської селищної ради ОСОБА_12 є братом її чоловіка та вказала, що посада на яку вона претендувала не є в прямому підпорядкуванні голови селищної ради, а також те, що вона працює у сільській місцевості повідомлення про конфлікти інтересів в НАЗК ним не подавалося ( а.с. 70-71).

За диспозицією частини 1 статті 172-7 КУпАП адміністративна відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

За диспозицією частини 2 статті 172-7 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно ч. 2 Примітки до ст. 172-7 КУпАП у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

За змістом абзаців 5, 10-12 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Обов`язковою ознакою правопорушень, відповідальність за які передбачена частинами першою та другою ст. 172-7 КУпАП, є наявність у суб`єкта реального конфлікту інтересів.

Відповідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі від 22.05.2017 № 223-943/0/4/-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», для встановлення факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями повинна безпосередньо впливати на вчинення чи не вчинення дій під час виконання таких повноважень, об`єктивність або неупередженість прийняття рішень.

Таким чином, посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, та судом, що розглядає справу, повинно бути доведено наступні обставини:

1) наявність в особи приватного інтересу;

2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями;

3) наявність впливу цієї суперечності на об`єктивність або неупередженість рішення;

4) наявність службових чи представницьких повноважень на прийняття рішення.

При цьому, має бути чітко визначено, в чому саме полягає приватний інтерес особи, які саме службові чи представницькі повноваження на прийняття рішення були використані особою, в чому саме проявляється суперечність між цим приватним інтересом та службовими чи представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Згідно складених протоколів про адміністративне правопорушення з огляду на визначення поняття «приватний інтерес», наведене у ст. 1 Закону існують достатні підстави констатувати, що ОСОБА_1 під час видачі розпорядження від 11 квітня 2023 року № 52-ос «Про призначення ОСОБА_2 на посаду провідного спеціаліста відділу економічного розвитку, торгівлі та інвестицій, туризму та роботи з приватними підприємцями Буштинської селищної ради» мав приватний інтерес, який полягав у бажанні покращити матеріальне забезпечення близької йому особи.

Відповідно до пунктів 10, 20 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, серед іншого, призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Положеннями абзацу 5 частини 1 статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посади керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування здійснюється шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

У даній правовій ситуації, призначаючи на посаду ОСОБА_2 , селищний голова ОСОБА_1 не використовував дискреційні повноваження, оскільки не мав можливості вибору варіанта рішення чи дії серед варіантів, що прямо чи опосередковано закріплені в законі, тому що призначав ОСОБА_2 на посаду за результатами конкурсного відбору у якому вона здобула перемогу.

Однак, частиною 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Крім цього, ч. 5 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона має право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.

Відповідно до актових записів про шлюб № 08 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 11 серпня 2018 року зареєстрували шлюб про що видано свідоцтво про шлюб , тобто вказані особи є подружжям ( а. с. 45-46).

ОСОБА_1 та ОСОБА_1 у свою чергу є рідними братами, що підтверджується актовими записами про народження № 3 та № 36 (а. с. 40-41, 42-43).

ОСОБА_2 у розумінні вказаного Закону є близькою особою ОСОБА_1 .

Відтак, ОСОБА_1 , на виконання вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» повинен був не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли він дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Також, у разі існування у ОСОБА_1 сумнівів щодо наявності у нього конфлікту інтересів, враховуючи ту обставину, що він виносив розпорядження про призначення на посаду за наслідками конкурсу, у якому ОСОБА_2 отримала перемогу, мав право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі якщо він не отримав підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, він мав діяти відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.

Оскільки, у ОСОБА_1 відсутній безпосередній керівник, його обов`язок полягав у повідомленні Національного агентства про наявний у нього реальний конфлікт інтересів, або ж він міг звернутися за відповідними роз`ясненнями до НАЗК, після чого підписувати відповідне розпорядження про призначення ОСОБА_2 на посаду, за наслідками проведеного конкурсу, у якому вона здобула перемогу.

Із листа про надання інформації та відповіді керівника управління документообігу та контролю Національного агентства з питань запобігання корупції від 12 жовтня 2023 року видно, що селищний голова Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області у період з 2020 року по теперішній час не звертався та не надсилав повідомлення про конфлікт інтересів до НАЗК (а. с. 34, 35).

Також із відповіді Буштинської селищної ради від 27 жовтня 2023 року видно, що повідомлення до НАЗК про наявний реальний конфлікт інтересів під час призначення ОСОБА_2 на посаду провідного спеціаліста відділу економічного розвитку, торгівлі та інвестицій, туризму та роботи з приватними підприємцями Буштинської селищної ради не надсилалася (а. с. 47).

Крім цього, слід зазначити, що ч.1 та ч. 2 ст. 27 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв`язку з виконанням повноважень близьким їм особам.

Положення абзаців першого та другого цієї частини не поширюються, в тому числі, на: близьких осіб, які прямо підпорядковані один одному у зв`язку з набуттям одним з них статусу виборної особи, та осіб, які працюють у сільських населених пунктах (крім тих, що є районними центрами), а також гірських населених пунктах.

З визначеного у ст. 27 вказаного Закону кола суб`єктів зроблено винятки для осіб, які працюють у сільських населених пунктах (крім тих, що є районними центрами), а також гірських населених пунктах, оскільки соціальні та природні умови виключають можливість дотримання такими особами загального правила щодо обмеження.

У цьому випадку законодавець зробив виключення, вважаючи, що близькі особи, які працюють у сільських населених пунктах, можуть бути прямо підпорядковані один одному.

Відповідно до частин 4 і 6 ст.1 Закону України «Про порядок вирішення окремих питань адміністративно-територіального устрою України`від 28 липня 2023 року № 3285-IX, селище є населеним пунктом з переважно садибною забудовою, загальна чисельність жителів якого становить не менш як 5 тисяч.

Міста є міськими, а селища та села - сільськими населеними пунктами.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 28 липня 2023 року № 3285-IX встановлено, що населені пункти, які до дня набрання чинності цим Законом були віднесені до категорії селищ міського типу, з дня набрання чинності цим Законом відносяться до категорії селищ.

Закон від 28 липня 2023 року № 3285-IX набрав чинності 26 січня 2024 року.

Згідно статті 2 Закону України «Про запобігання корупції», відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами.

У разі якщо норми цього Закону чи інших актів законодавства у сфері запобігання корупції допускають неоднозначне (множинне) тлумачення норм щодо прав та обов`язків осіб, на яких поширюється дія цього Закону, застосовується найбільш сприятливе для таких осіб тлумачення норми.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 24 грудня 1997 року № 8-зп/1997, серед іншого, зазначено, що Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Згідно ст. 8 Кодексу України про адміністративне правопорушення, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

У даному випадку норма Закону від 28 липня 2023 року№ 3285-IX, що відносить селища, в тому числі селище Буштино, до сільських населених пунктів, має зворотну дію в часі, оскільки впливає у сторону скасування адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Ураховуючи наведене, слід дійти висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановила:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Р.Сас