КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1059/2024 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Фогеля Володимира Володимировича на постанову Подільського районного суду міста Києва від 05 січня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 05 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 жовтня 2023 року о 00 год. 04 хв. в м. Києві на вул. Шполянській, 4-А ОСОБА_1 керував автомобілем «КІА» д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей звужені та не реагують на світло, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими доказами та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ним порушено вимоги п. 2.5 ПДР України, що виразилось у відмові від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Не погодившись з вказаною постановою, 12 січня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Фогель В.В. за допомогою системи «Електронний суд» надіслав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що при розгляді справи судом першої інстанції не було дотримано вимог ст. 268, 277-2 КУпАП, а при винесенні постанови порушено норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції недодержано вимоги ст. 280 КУпАП і протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Вказує, що на відеозаписі вбачається що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, а після зачитування йому протоколу самостійно просив надати направлення для проходження огляду, а його слова, що без адвоката він нікуди не поїде, працівник поліції розцінив як відмову. При цьому відеозапис є частковим з припиненням фіксації з початку до кінця.

Працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних заходів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису № 1026 від 18 грудня 2018 року, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення від 18 жовтня 2023 року серії ААБ №079787 долучено матеріали уривків відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції, в той час як слід долучити матеріали безперервного відеозапису.

Зазначає, що у ОСОБА_1 відсутні всі елементи складу адміністративного правопорушення, а також відсутня відеофіксація будь-якого порушення ПДР водієм, ні поліція, ні військові не надали відео, що особа керувала транспортним засобом. Відеоматеріали відсутні у справі.

Недотримання поліцейськими положення «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» викликає сумнів у справжності обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та не свідчить про відмову водія від медичного огляду на стан сп`яніння, що є грубим порушенням вимог закону та є безумовною підставою для визнання процедури огляду на стан сп`яніння недійсною, як прямо передбачено ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Стверджує, що не можна взяти даний протокол за основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки наявність чи відсутність стану будь-якого сп`яніння у водія встановлюється лише на підставі огляду, проведеного у відповідності до вимог закону.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Фогель В.В. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до апеляційного суду не повідомили, а тому суд дійшов висновку, що їх неявка відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103 (далі - Порядок).

Відповідно до п. п. 2, 3, 6, 7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 641562 водій ОСОБА_1 14 жовтня 2023 року о 00 год. 04 хв. в м. Києві на вул. Шполянській, 4А керував автомобілем «КІА» д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Матеріали даного провадження також містять відеозаписи події, які є доказами у справі.

З відеозапису вбачається, що у працівників поліції були наявні підстави вважати поведінку ОСОБА_1 такою, що не відповідає обстановці. При цьому працівник поліції чітко роз`яснював останньому, що його поведінка, як водія автомобіля, є неадекватною, не відповідає обстановці, зіниці очей звужені та не реагують на світло, порушення мови, що дає підстави вважати, що останній знаходиться під дією наркотичних препаратів.

За результатом дослідження зазначених відеозаписів встановлено та чітко вбачається, що працівник поліції неодноразово пропонував водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. ОСОБА_1 категорично не відмовлялася пройти оглядта повідомляв, що без адвоката не поїде. Дані дії працівник поліції розцінив, як відмову. Після ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушенняОСОБА_1 повідомив, що він відпочине і самостійно пройде медичний огляд, а в протоколі про проставив всі необхідні підписи.

На підставі відеозапису суд першої інстанції вірно встановив, що виявлені працівниками поліції 14 жовтня 2023 року у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння в розумінні п. п. 6 п. 3, п. п. 2 п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що з долученого до матеріалів справи відеозапису не вбачається факт керування ОСОБА_1 автомобілем «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , і неможливо встановити, які пункти ПДР він порушив, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані.

По-перше, із відеозапису чітко вбачається, що автомобіль «КІА» д.н.з. НОМЕР_2 , знаходиться на проїжджій частині дороги, а ОСОБА_1 був за кермом цього транспортного засобу.

По-друге, із пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 13 жовтня 2023 року він перебував на блокпосту, як працівник ДФТГ. В комендантську годину через блокпост рухався автомобіль «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , проте на вимогу працівника ДФТГ водій автомобіля не зупинився та продовжив рух, у зв`язку з чим працівники ДФТГ почали переслідування автомобіль та зупинили його. Водій з автомобіля не виходив, на місце події приїхали працівники поліції, на вимогу яких водій також не виходив з автомобіля.

По-третє, як вище вказувалося, відеозапис проводився тривалий час і під час тривалого спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не повідомляв, що він не керував цим транспортним засобом, а казав, що їхав додому.

По-четверте, до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне затримання, оскільки він перебував у розшуку, вів себе зухвало і на вимогу працівника поліції відмовлявся вийти з автомобіля і зачинився в ньому.

Сукупність наведених обставин, на думку суду, переконливо доводить факт керування ОСОБА_1 автомобілем «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 .

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не відбувається безперервно, не спростовують факту керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, оскільки у відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції зафіксовано встановлення наявності таких ознак та відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння.

Встановлення ознак наркотичного сп`яніння відноситься до дискреційних повноважень працівників поліції на підставі візуального огляду водія і в процесі спілкування з ним. Також суд першої інстанції правильно оцінив поведінку ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вищезазначені відеозаписи містять достовірні дані про дії водія ОСОБА_1 та працівників поліції на момент зупинки транспортного засобу й складання протоколу про адміністративне правопорушення, що має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимими доказами згідно положень ст. 251 КУпАП.

До того ж, інформація, яка міститься на відеозаписах, є достатньою для висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан такого сп`яніння. Тобто правопорушення є закінченим з моменту такої відмови.

Стосовно посилань захисника на те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння після спливу двох годин з моменту зупинки, то суд не вважає цю обставину підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

Пунктом 9 Розділу ІІ вищевказаної Інструкції встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Разом з тим, дане обмеження встановлено для фіксування ознак, які зі спливом часу можуть зменшуватися.

Однак, направлення для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння після закінчення строку не порушує його права, оскільки внаслідок направлення водія після спливу двох годин є можливим те, що ознаки втрачаються зі спливом часу.

Крім того, обставина направлення водія для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння після спливу двох годин об`єктивно пояснюється тим, що працівники поліції з`ясовували причини перебування особи в розшуку, при затриманні та огляді особистих речей було виявлено речовину білого кольору, очікуванням прибуття слідчо-оперативної групи та оформлення події, що зайняло певний час.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо неї адміністративного стягнення. Водночас відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за наявності для цього підстав може дозволити особі уникнути від встановлення факту сп`яніння, а відтак і відповідальності за це.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Письмові докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення призначене в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.

За таких обставин постанова Подільського районного суду м. Києва від 05 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування не вбачається, у зв`язку із чим апеляційний суд залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Фогеля Володимира Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 05 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб