Справа № 359/780/24
Провадження № 3/359/839/2024
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу серії ААД № 103175 встановлено, що 15.01.2024 року о 16 год. 38 хв. в с. Проців по вул. Кудрі,9, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «DAEWOO» д.н.з. НОМЕР_1 , зі слів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager, результат 2.18 % проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що в той день їхав з роботи додому, по дорозі зустрів односельчанина ОСОБА_4 . Під час поїздки та вже під`їжджаючи до свого подвір`я, ОСОБА_4 згадав давні образи, вони почали сперечатися. Він припаркував автомобіль біля свого подвір`я та пішов до будинку. Під час вечері випив 200 грам горілки. Приблизно через 30-40 хв. помітив біля будинку автомобіль поліції, після чого вийшов поцікавитися що трапилося та на його запитання працівники поліції повідомили, що їх викликав сусід який повідом, що він в п`яному стані керував автомобілем. Вважає, що працівники поліції безпідставно склали відносно нього протокол. Працівниками поліції жодним чином не доведено факт керування автомобілем в алкогольному сп`янінні. Пояснення начебто свідків не можуть бути доказом, оскільки, як вбачається з їх письмових пояснень, вони чітко не вказали саме в який час він керував автомобілем, а лише проставлено дату. Крім того, просить звернути увагу на той факт, що пояснення начебто свідків були складенні поліцейським на власний розсуд та лише потім підписані ними. Просив суд провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила суд, що в той день її цивільний чоловік ОСОБА_1 приїхав додому приблизно о 16 годині та зайшовши до будинку, був дуже збуджений. Чоловік повідом їй, що зустрів сусіда ОСОБА_4 , який в його бік виказув образи. Під час вечері налила чоловіку горілки, щоб він заспокоївся. Приблизно через 30 хвилин вона у вікно побачили червно-сині проблискові маячки, вийшовши на подвір`я з чоловіком вони побачили поліцейських які сказали, що ОСОБА_1 керував автомобілем в п`яному стані та склали на нього протокол. Машина в цей час стояла припаркована біля воріт їхнього будинку. Сусідів, які викликали працівників поліції вона не бачила. Освідування на стан алкогольного сп`яніння проводили в машині, вона не бачила та нечула що там відбувається, їй лише дали розписку на передачу їй автомобілю який стояв біля будинку.

Дослідивши всі матеріали справи, суддя прийшов до наступних висновків.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В той же час, у відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП ( 80731-10 ) несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 ( z0055-95 ) від 24 лютого 1995 р.). (Абзац перший пункту 27 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 18 ( v0018700-08 ) від 19.12.2008).

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП ( 80731-10 ) не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатися.

При дослідженні судом справи встановлено, що матеріли справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Суд звертає увагу на пояснення свідків а.с.13-14 в яких не зазначено час керування автомобілем ОСОБА_1 . Окрім того, як вбачається з відеозапису з боді-камер поліцейських та відеорестратора зі службового автомобіля, відеозапис розпочинається з 17:20 год., а відповідно до протоколу, ОСОБА_1 керував автомобілем о 16:38 год. Виходячи з вище зазначеного, суд не може чітко встановити час керування ОСОБА_1 автомобілем, а сам протокол не може бути доказом вчинення даного правопорушення. Крім того, з відеозапису не вбачається факт зупинки автомобіля, а автомобіль «DAEWOO» на відеозаписі взагалі відсутній. Також суддя звертає увагу, що працівники поліції не цікавилися у ОСОБА_1 чи він взагалі керував транспортним засобом та яким саме. Не встановлювали ознаки сп`яніння та не роз`яснювали йому права передбачені ст.268 КУпАП.

Відповідно до протоколу, адреса місця проживання ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 АДРЕСА_1 . З фабули протокола вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в с.Проців, вул. І.Кудрі. Дані обставини підтверджують пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 , що він перебував по місцю свого проживання.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що він керував транспортним засобом.

З огляду на те, що обставини викладені у протоколі не доведені належним способом доказування, приймаючи до уваги те, що на орган, яким складено протокол про адміністративне правопорушення покладено обов`язок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, слід дійти висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи все вищевикладене, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, суддя оцінює критично з наведених вище підстав.

Крім того, аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом», дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину (адміністративного правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Статтею 62 Конституції України також передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ________________