Справа № 297/4304/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю захисника-адвоката Біланинець І. І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/155/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 17.01.2024.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, викладач Батьовської школи мистецтв, визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 239116 від 29.11.2023 та постанови судді від 17.01.2024 вбачається, що 29.11.2023 о 09 год 40 хв на автодорозі між населеними пунктами селище Батьово Берегівського району та с. В. Добронь Ужгородського району, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «OPEL MERIVA» державний номерний знак НОМЕР_1 , порушила вимоги п. 11.3 Правил дорожнього руху України, не впоралась з керуванням та не врахувала дорожні умови, в результаті чого заїхала в кювет.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду від 17.01.2024 скасувати та закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на незаконність постанови суду, прийнятою без повного та об`єктивного з`ясування обставин даної справи, ігноруванням доказів та доводів, наведених у запереченні на протокол про адміністративне правопорушення. У справі відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки суть адміністративного правопорушення викладена неграмотно. Внаслідок здійснення обгону великоваговим транспортним засобом, який рухався в попутному напрямку в сторону с. В. Добронь, керований нею автомобіль в результаті повітряної хвилі почало розвертати на зустрічну смугу руху, потім її автомобіль після розвороту вернуло на смугу, якою вона рухалась та винесло на узбіччя з подальшим зсувом у кювет. Її пояснення та свідків, які перебували в автомобілі було проігноровано поліцейським, і їх зміст не внесено в протокол.

-2-

Жодних правил дорожнього руху, в тому числі й п. 11.3 Правил дорожнього руху України порушено не було. Дорожнє полотно було покрите ожеледицею і відповідний дорожній знак 1.13 Правил дорожнього руху України встановлений не був, при цьому представник служби автомобільних доріг у Закарпатській області до справи не залучався, тому протокол про адміністративне правопорушення має бути оцінений критично. Просить закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції захисник-адвокат Біланинець І. І. вимоги апеляційної скарги підтримава частково та просив звільнити ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. В обґрунтування внесених змін захисник зазначає про те, що сторона захисту визнає факт дорожньо-транспортної пригоди, однак звертає увагу на те, що діями ОСОБА_1 жодним особам не спричинено тілесних ушкоджень та не завдано матеріальних збитків, а сама подія трапилась внаслідок ожеледиці, що дає підстави визнати діяння ОСОБА_1 малозначним.

Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо неї не з`явилася. Остання повідомлена за допомогою смт-повідомлення, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення її прав, передбачених ст. 268 КУпАП. При цьому враховується думка захисника-адвоката Біланинця І. І. про можливість розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника-адвоката Біланинця І. І., який частково підтримав апеляційну скаргу та просив закрити провадження у справі, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю та оголошення їй усного зауваження, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

-3-

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Cуд першої інстанції всебічно й повно дослідивши матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки остання 29.11.2023 о 09 год 40 хв на автодорозі між населеними пунктами селище Батьово Берегівського району та с. В. Добронь Ужгородського району, керуючи автомобілем марки «OPEL MERIVA» державний номерний знак НОМЕР_1 , не впоралась з керуванням та не врахувала дорожні умови, в результаті чого заїхала в кювет, чим порушила вимоги п. 11.3 Правил дорожнього руху України.

Порушення ОСОБА_1 вимог п. 11.3 Правил дорожнього руху України підтверджується, як протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 239116 від 29.11.2023, так і даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.11.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Таким чином, висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим та в цій частині не оспорюється, а тому апеляційним судом, з огляду на позицію сторони захисту, не перевіряється.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

-4-

Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , яка раніше не притягалася до адміністративної відповідальності, має постійне місце проживання та роботи, відсутність відомостей, які б характеризували її з негативної сторони, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, а також те, що діями ОСОБА_1 жодним особам не спричинено тілесних ушкоджень та не завдано матеріальних збитків, а сама подія трапилась внаслідок ожеледиці,апеляційний суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності - виховного впливу, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та недопущення подібної поведінки надалі, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 22, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 17.01.2024, щодо ОСОБА_1 ,- скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності за скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за малозначністю й оголосити їй усне зауваження, а провадження у справі закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя