Справа № 473/2307/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"29" травня 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е.,

з участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,

особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув справу про адміністративне правопорушення, котра надійшла від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 03 липня 2023 року постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області притгнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП /єдиний унікальний номер судової справи №473/3024/23/ РНОКПП НОМЕР_1 за ч.2 ст.184 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 КУпАП. Відповідно до тексту протоколу серії ВАД номер 360049 від 29 квітня 2024 року, 28 квітня 2024 року приблизно о 17:00 годині в селі Трикратне Вознесенського району Миколаївської області, громадянин ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній пошкодив припаркований легковий автомобіль моделі «Renault» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом нанесення подряпин лакофарбового покриття кузова даного транспортного засобу, чим громадянином ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та ставив під сумнів факт того, що його син ОСОБА_4 пошкодив припаркований легковий автомобіль моделі «Renault» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом нанесення подряпин лакофарбового покриття кузова даного транспортного засобу.

Суд погоджується з доводами сторони захисту та приходить до висновку, що вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, не підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення: серії ВАД №360049 від 29 квітня 2024 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що 28 квітня 2024 року приблизно о 17:00 годині в селі Трикратне Вознесенського району Миколаївської області, вона знаходилася на вулиці Одеська та бачила, як малолітній син громадянки ОСОБА_6 Єгор, проходячи повз припаркованого легкового автомобіля моделі «Renault» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , подряпав за допомогою якогось твердого предмета, який він держав в руці, можливо це був камінь, лакофарбове покриття дверей кузова даного транспортного засобу.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст.278 КУпАП серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Виходячи із системного аналізу вказаного законодавства України, усталеної правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (ст. 3 Основного Закону) та який знайшов своє закріплення у судовій практиці КСУ, ВСУ, ВС і прецедентних рішеннях ЄСПЛ, суд як уже зазначалося дійшов до переконання, що дана справа, належить до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ поширюється гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК України, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності та їх захисників (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), а для суддів усіх інстанцій важливим елементом законного і справедливого правосуддя, оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

З урахуванням викладеного, особа, яка обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення (за аналогією з КПК України), має право на власний розсуд формувати лінію свого захисту. Показання правопорушника (обвинуваченого) є не лише джерелом доказів, а й засобом захисту ним своїх інтересів, вони мають бути ретельно перевірені й оцінені судом. Жоден доказ не має наперед встановленої сили для суду.

Водночас регламентований ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості звільняє особу від обов`язку доводити свою невинуватість, усі сумніви щодо доведеності вини повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Якщо правопорушник (обвинувачений) посилається на обставини, що свідчать про його невинуватість, то встановити або спростувати такі обставини повинна сторона обвинувачення. Показання правопорушника (обвинуваченого) підлягають оцінці за тими ж правилами, що й усі докази, наявні у матеріалах адміністративного чи кримінального провадження.

Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, у зв`язку із тим, що не встановлені достатні докази для доведення вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП в суді і вичерпані можливості їх отримання, справа про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю складу в його діях адміністративного правопорушення.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД номер 360049 від 29 квітня 2024 року, не містить всіх конкретних даних про обставини вчинення адміністративного правопорушення, у такому вигляді через його істотні недоліки не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, тлумачаться на користь громадянина ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, ст.283, ст.285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілою, її представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. Е. Дробинський