Справа № 128/1992/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 03.10.2022 близько 12:30 год. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання, виховання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснив дрібну крадіжку зарядного пристрою «Pover bank» вартістю 200 грн. з приміщення магазина «Аврора» в смт. Вороновиця, чим порушила вимоги ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, в якій просила закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, розгляд справи проводити за її відсутності.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що провадження по справі слід закрити з наступних підстав.

У матеріалах справи працівники поліції посилаються на положення статті 38 КУпАП, відповідно до якої, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Однак, суд звертає увагу, що кримінальне провадження не стосувалося дій ОСОБА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності, а було відкрите щодо дій ОСОБА_2 , а саме крадіжки ним майна, тому у даному випадку застосовуються загальні строки накладення адміністративного стягнення.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Положеннями статті 38 КУпАП передбачено, що тривалість строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язана з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Поряд з цим, наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Такого висновку дійшов Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а).

Наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Склад зазначеного правопорушення не є триваючим, оскільки закінчується в момент вчинення конкретних дій, зазначених в протоколі, а тому таке правопорушення не може вважатися триваючим у розумінні наведених правових норм та є закінченим 03.10.2022 в момент їх вчинення.

Таким чином, на момент розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закінчились строки, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, з причин, що не залежали від суду.

В зв`язку з викладеним, враховуючи, що дане правопорушення не є триваючим, провадження, згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 247, ч.1 ст. 184 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: