ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/438/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2014 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 19.11.2023 року о 06 год. 20 хв., рухаючись по вул. П. Радзіня, 1-б у м. Києві, в порушення вимог п. 2.9 а) ПДР, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz 308D», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу «Drager», проба позитивна 0,40 ‰.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 19.11.2023 року, він керував автомобілем марки «Mercedes-Benz 308D», д.н.з. НОМЕР_1 , та близько 06 год. 20 хв., його зупинили працівники поліції. В подальшому, в ході спілкування працівники поліції, запідозривши, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager», на що він, ОСОБА_1 , будучи тверезим, відразу погодився. На його думку прилад показав помилкові результати, так як він, перед цим вживав препарат від кашлю, що в своєму складі, як з`ясувалося пізніше, містить етанол (спирт).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Інспектор поліції ОСОБА_3 - поліцейський УПП у м. Києві, будучи допитаним в судовому засіданні, та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України суду показав, що під час патрулювання, ними було зупинено автомобіль марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 . Підставою для зупинки вказаного транспортного засобу, відповідно до вимог ч. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», було встановлення правомірності експлуатації вказаного транспортного засобу. В ході спілкування із водієм, яким виявився ОСОБА_1 , у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 погодився. Пройшовши огляд на місці зупинки, незгоди з його результатами не висловив, в іншому випадку ОСОБА_1 було би супроводжено до медичного закладу, для проходження відповідного огляду у лікаря-нарколога.

Аналогічні пояснення надав ОСОБА_2 - поліцейський УПП у м. Києві, який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, суду показав, що під час патрулювання Дарницького району, ними було зупинено автомобіль марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 . В ході спілкування у водія було виявлено ознаки сп`яніння, після проходження огляду було складено протокол, при цьому водій не заперечував результати проведеного огляду.

Будь-яких даних на підтвердження перевищення працівниками поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 своїх службових повноважень чи будь-яких зловживань службовими обов`язками, в матеріалах справи не має та до суду не подано.

Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук.

За наведених обставин вважаю, що у працівників поліції були передбачені законом підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно даних роздрукованого на папері показника спеціального технічного засобу та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - Alcotest 7510, складеного відповідно до вимог спільного Наказу МВС та МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735 уповноваженою особою, підписаних ОСОБА_1 без жодних зауважень, результат огляду на стан сп`яніння «проба позитивна» 0.40 ‰.

Крім того, положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із відтвореного в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти у встановленому законом порядку відповідний огляд, у зв`язку з підозрою у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. Після проведення відповідного огляду, останній не висловив незгоди щодо результатів огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 погодився на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, та не заперечував отримані результати огляду, працівники поліції не мали підстав, передбачених п. 7 розділу І вказаної Інструкції, для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря-нарколога у закладі охорони здоров`я.

Таким чином суттєвих порушень, які би вказували на недопустимість доказів у даній справі, а також могли вплинути на висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, не встановлено.

Крім того, відповідно до ч. 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відсутність даних щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом само по собі не свідчить про відсутність його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення.

З огляду на викладене приходжу до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджена в повному обсязі.

Враховуючи особу правопорушника, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023 року, що становить 536,80 грн., оскільки правопорушення вчинено у 2023 році.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього штраф у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023 року, що становить 536,80 грн., оскільки правопорушення вчинено у 2023 році.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права, у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Крім того, роз`яснити, що після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання іспитів на право керування транспортним засобом.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя