Провадження № 3/734/481/24 Справа № 734/411/24
ПОСТАНОВА

іменем України

08 лютого 2024 року смт Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Деснянської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони централізованого регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, заступника начальника курсу школи загальновійськової підготовки з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

у присутності ОСОБА_1 ,

прокурора Стасіва Р.Я.,

встановив:

У відповідності до ст.ст. 17, 65 Конституції України ст. 17 Закону України ?Про оборону України?, ч. 1 ст. 1 Закону України ?Про військовий обов`язок і військову службу?, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України ?Про Збройні Сили України?, Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.06.2021 № 139 капітана ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника 4 навчального курсу з морально-психологічного забезпечення школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 .

Стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язує капітана ОСОБА_1 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Так, згідно з ст. ст. 115, 116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення капітан ОСОБА_1 в мирний і воєнний час відповідає за організацію і проведення заходів з морально-психологічного забезпечення, за військову дисципліну, морально-психологічний стан, за морально-психологічне забезпечення бойової готовності, бойової підготовки, бойових завдань, повсякденної діяльності особового складу роти, за національно-патріотичну підготовку та інформаційну роботу, організацію дозвілля військовослужбовців роти, їх соціальний захист та окрім іншого зобов`язаний: забезпечувати виконання рішень командира роти, вивчати та аналізувати морально-психологічні якості кожного військовослужбовця, соціально-психологічний клімат у підпорядкованих підрозділах, подавати допомогу командирам взводів у його поліпшенні;проводити виховну роботу, спрямовану на якісне виконання завдань бойової підготовки, підвищення боєздатності роти, зміцнення єдиноначальності, поліпшення морального стану особового складу;здійснювати конкретні заходи щодо зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, згуртування військових колективів;вести облік кримінальних та інших правопорушень, надзвичайних подій та дисциплінарних провинностей;своєчасно доповідати командирові роти та інформувати заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення про стан військової дисципліни та морально-психологічний стан особового складу, про заплановані та здійснені заходи.

Таким чином, капітан ОСОБА_1 є військовим начальником усього особового складу роти за посадою, а для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу за військовим званням, який постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, а тому відповідно до примітки ст. 172-13 та ст. 425 КК України є військовою службовою особою суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.01.2024 № 3 капітану ОСОБА_1 доручено проведення службового розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли самовільному залишенню військової частини 01.01.2024 солдатом ОСОБА_2 та подати акт службового розслідування до 13 год. 00 хв. 08.01.2024.

Таким чином, капітан ОСОБА_1 , під час проведення ним зазначеного службового розслідування, являвся військовою службовою особою та відповідно до п. 8 розділу ІІІ, п. 1 розділу І Порядку, відповідав за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення та був зобов`язаний дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.

Разом з тим, капітан ОСОБА_1 , достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його службову діяльність, недбало ставлячись до служби в умовах особливого періоду, маючи реальну можливість для належного виконання службових обов`язків, не передбачаючи можливості настання наслідків своїх дій у випадку порушення порядку проведення службового розслідування, хоча повинен був і міг їх передбачити, проводячи службове розслідування за фактом відсутності на службі солдата ОСОБА_2 у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 . 08.01.2024станом на 13 год 00 хв не провів своєчасно службове розслідування та відповідний рапорт на продовження терміну службового розслідування не подав.

Також, у період часу з 02.01.2024 по 18.01.2024 проводячи службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 солдатом ОСОБА_2 та являючись при цьому військовою службовою особою, в порушення вказаних вище вимог нормативно-правових актів, проведення дорученого йому службового розслідування належним чином не забезпечив, зокрема належним чином не перевірив надані пояснення солдатом ОСОБА_2 , який повідомив, що дійсно 01.01.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , однак того ж дня близько 17 год 00 хв потрапив у дорожньо-транспортну пригоду та був госпіталізований до медичного закладу, не отримав усні або письмові пояснення від безпосереднього командира підрозділу, не вжив будь-яких дієвих та реальних заходів по встановленню обставин, які спростовують інформацію щодо скоєння можливого правопорушення солдатом ОСОБА_2 , не отримав та не долучив до матеріалів службового розслідування будь-які відомості щодо місця перебування солдата ОСОБА_2 у період з 01.01.2024 до 10.01.2024 та 18.01.2024 склав і особисто підписав акт службового розслідування з висновком про скоєння солдатом ОСОБА_2 кримінального правопорушення самовільного залишення військової частини в умовах воєнного стану без необхідності направлення повідомлення правоохоронному органу для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, подав матеріали і Акт службового розслідування на розгляд командиру військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, перебуваючи на посаді заступника начальника 4 навчального курсу з морально-психологічного забезпечення школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 , діючи в порушення положень ст.ст. 17, 65 Конституції України, вимог Військової присяги, ст.ст. 4, 11, 16, 35, 37, 115-116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4, 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.01.2024 № 3, в умовах особливого періоду, допустив недбале ставлення до військової служби, а саме - 08.01.2024 станом на 13 год. 00 хв. не провів своєчасно службове розслідування у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 та відповідний рапорт на продовження терміну службового розслідування не подав. Також капітан ОСОБА_1 не перевірив відомості, які надав підлеглий йому солдат ОСОБА_2 , а саме:01.01.2024 близько 17 год. 00 хв потрапив у дорожньо-транспортну пригоду та був госпіталізований до медичного закладу, не отримав усні або письмові пояснення від безпосереднього командира підрозділу, не вжив будь-яких дієвих та реальних заходів по встановленню обставин, які спростовують інформацію щодо скоєння можливого правопорушення солдатом ОСОБА_2 , не отримав та не долучив до матеріалів службового розслідування будь-які відомості щодо місця перебування солдата ОСОБА_2 у період з 01.01.2024 до 10.01.2024, але не зважаючи на це останнім подано матеріали і Акт службового розслідування на розгляд командиру військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 без необхідності направлення повідомлення правоохоронному органу для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що завдало шкоди авторитету органам військового управління і є небезпечним діянням в умовах особливого періоду (війни), яке посягає на встановлений порядок керівництва підлеглим особовим складом та військової дисципліни і породжує неорганізованість та безладдя у військових частинах, негативно позначається та стані правопорядку у військовому колективі з хибним уявленням безкарності за скоєнні правопорушення, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Крім того, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2023 № 2490 капітану ОСОБА_1 доручено проведення службового розслідування з метою з`ясування причин та умов, які призвели до відсутності 25.12.2023 на військовій службі курсанта 4 навчального курсу школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 та подати акт службового розслідування до 13 год 00 хв 04.01.2024.

02.01.2024 капітаном ОСОБА_1 подано рапорт про продовження строку проведення службового розслідування, який задоволений, а термін продовжено до 08.01.2024.

Таким чином, капітан ОСОБА_1 , під час проведення ним зазначеного службового розслідування, являвся військовою службовою особою та відповідно до п. 8 розділу ІІІ, п. 1 розділу І Порядку, відповідав за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення та був зобов`язаний дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.

Капітан ОСОБА_1 , достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його службову діяльність, недбало ставлячись до служби в умовах особливого періоду, маючи реальну можливість для належного виконання службових обов`язків, не передбачаючи можливості настання наслідків своїх дій у випадку порушення порядку проведення службового розслідування, хоча повинен був і міг їх передбачити, проводячи службове розслідування за фактом відсутності на службі військовослужбовця ОСОБА_3 у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 станом на 08.01.2024 не провів своєчасно службове розслідування та відповідний рапорт на продовження терміну службового розслідування не подав.

У період часу з 26.12.2023 по 18.01.2024, проводячи службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 військовослужбовцем ОСОБА_3 та являючись при цьому військовою службовою особою, в порушення вказаних вище вимог нормативно-правових актів, проведення дорученого йому службового розслідування належним чином не забезпечив, зокрема належним чином не перевірив надані пояснення солдатом ОСОБА_3 , який повідомив, що дійсно був відсутній та повернувся до розташування підрозділу 28.12.2023, не отримав усні або письмові пояснення від безпосереднього командира підрозділу, чергових по курсу, які проводили перевірки наявності особового складу щодо самовільного залишення та повернення до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , не отримав та не долучив до матеріалів службового розслідування журнал вечірньої перевірки особового складу навчального курсу, не вжив будь-яких дієвих та реальних заходів по встановленню обставин, які спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення ОСОБА_3 та 18.01.2024 склав і особисто підписав акт службового розслідування з висновком про скоєння солдатом ОСОБА_3 кримінального правопорушення самовільного залишення військової частинив умовах воєнного стану і необхідністю направлення повідомлення правоохоронному органу для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, подав матеріали і Акт службового розслідування на розгляд командиру військової частини НОМЕР_1 . В подальшому, 22.01.2024 за вих. № 224 матеріали даного службового розслідування були скеровані до Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону з хибною, недостовірною інформацією про факт відсутності на військовій службі ОСОБА_3 у період з 25.12.2023 по 30.12.2023.

Водночас, відповідно до журналу іменного списку для вечірньої перевірки особового складу 4 навчального курсу (інвентарний № 1539) солдат ОСОБА_3 був відсутній на військовій службі з 25.12.2023 по 28.12.2023.

29.12.2023 солдат ОСОБА_3 прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.

Таким чином, капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, перебуваючи на посаді заступника начальника курсу школи загальновійськової підготовки з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , діючи в порушення положень ст.ст. 17, 65 Конституції України, вимог Військової присяги, ст.ст. 4, 11, 16, 35, 37, 115-116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4, 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2023 № 2490, в умовах особливого періоду, допустив недбале ставлення до військової служби, а саме - 08.01.2024 станом на 13 год 00 хвне провів своєчасно службове розслідування у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 та відповідний рапорт на продовження терміну службового розслідування не подав. Також капітан ОСОБА_1 не встановив, що підлеглий йому солдат ОСОБА_3 29.12.2023 приступив до виконання службових обов`язків за посадою, але не зважаючи на це останнім подано матеріали і Акт службового розслідування на розгляд командиру військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 із недостовірною інформацією про факт відсутності на військовій службі солдата ОСОБА_3 у період з 25.12.2023 по 30.12.2023, що є порушенням прав військовослужбовця, а також завдало шкоди авторитету органам військового управління і є небезпечним діянням в умовах особливого періоду (війни), яке посягає на встановлений порядок керівництва підлеглим особовим складом та військової дисципліни і породжує неорганізованість та безладдя у військових частинах, негативно позначається та стані правопорядку у військовому колективі з хибним уявленням безкарності за скоєнні правопорушення, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав частково та повідомив суду, що в нього не було документальних підтверджень ДТП, в яку потрапив ОСОБА_2 , які б він міг додати до матеріалів службового розслідування, проте йому такий факт був відомий, аме тому він про нього зазначив в акті службового розслідування. Стосовно самовільного залишення військової частини ОСОБА_3 , ОСОБА_1 повідомив суду, що йому було відомо, що солдат ОСОБА_3 повернувся до військової частини 29 грудня 2023 року і був присутній під час вечірньої перевірки, проте, щоб не було суперечностей з доповіддю про повернення до військової частини (в якій вказано, що ОСОБА_3 повернувся 30 грудня 2023 року), він в акті службового розслідування також вказав таку дату повернення солдата 30 грудня 2023 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора Стасіва Р.Я., суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього. Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Диспозиція ст. 172-15 КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення військова службова особа. Поняття «військової службової особи» міститься в примітці до ст. 172-13 КУпАП. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

протоколами про військові адміністративні правопорушення №4 від 25 січня 2024 року та № 6 від 30 січня 2024 року /в яких викладені обставини вчинення правопорушення/,

копією Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 про призначення заступника начальника 3 навчального курсу з морально психологічного забезпечення школи загальновійськової підготовки на посаду заступника начальника 4 навчального курсу з морально психологічного забезпечення школи загальновійськової підготовки,

копією актів службового розслідування,

копією письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 ,

копією наказів про результати проведення службового розслідування,

копією іменного списку для вечірньої перевірки особового складу 4 навчального курсу.

Таким чином, аналіз перевірених і оцінених доказів підтверджує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000,00 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем і вчинене правопорушення пов`язане з проходженням військової служби, то він підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 172-15, 221, 251, 283-284, 287-291 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Судд я Олена БУЗУНКО