Справа № 522/464/24
Провадження по справі № 3/522/472/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, електрика-моториста відділення електротехнічних засобів взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2024 року о 09 год. 00хв., перебуваючи в статусі військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 матрос ОСОБА_1 в порушення статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 6, 11, 12, 14, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за наказом командира взводу матеріально-технічного забезпечення майстер-старшини ОСОБА_2 систематично виконував в службовий час господарчі роботи (встановлення басейну, ремонт та чищення газового котла, полив газону, роботи з благоустрою прибудинкової території та інші) за межами пунктів тимчасового розташування підрозділів військової частини НОМЕР_1 , а саме: в АДРЕСА_3 , де мешкає майстер-старшина ОСОБА_3 зі своєю сім`єю. Матрос ОСОБА_1 щомісяця знаходився в службовий час за вищевказаною адресою з осені 2022 року по вересень 2023 року з понеділка по суботу включно, інколи декілька раз на тиждень, крім зимового періоду та випадків, коли він перебував у відпустці або на лікуванні.

Матрос ОСОБА_1 наголошував, що за наказом майстер-старшини ОСОБА_2 прибував до АДРЕСА_3 в ті дні, коли повинен був знаходитися в пункті тимчасового розташування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (в службовий час).

Матрос ОСОБА_1 стверджував, що декілька разів його привозили до Одеської області, Одеського району, с. Ліски на службовому транспорті військової частин НОМЕР_1 , а його харчування там було організовано шляхом привезення харчування з території " ІНФОРМАЦІЯ_3 " до будинку майстер-старшини ОСОБА_2 ,розташованого в АДРЕСА_3 , яке здійснювалося у службовий час черговими водіями на службових автомобілях військової частини НОМЕР_1 , заправленими пальним, що належить військовій частині НОМЕР_1 .

Вказані вище обставини свідчать про тривалу відсутність військовослужбовця ОСОБА_1 на території тимчасового розташування підрозділу " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та систематичне невиконання ним своїх службових обов`язків, що, в свою чергу впливає на готовність до виконання завдань за призначенням підрозділу (частини), а також свідчить про незаконне використання праці підлеглих військовослужбовців в особистих цілях майстер-старшиною ОСОБА_4 та підтверджують факт і зловживання службовим становищем останнім.

Відповідно до вищезазначеного, під час воєнного стану в країні, протягом тривалого часу матрос ОСОБА_1 не виконував свої службові обов`язки як електрика-моториста, які передбачені штатною посадою, не перебував на території тимчасового розміщення підрозділу " ІНФОРМАЦІЯ_2 " чи інших територіях тимчасового розміщення підрозділів військової частини, а виконував господарчі роботи, не пов`язані з проходженням ним служби у військовій частині в інтересах майстер-старшини ОСОБА_2 в будинку та на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкає майстер-старшина ОСОБА_3 зі своєю сім`єю, при цьому матрос ОСОБА_1 щомісяця отримував грошове забезпечення, виплата якого передбачена за виконання службових обов`язків, передбачених за посадою.

Нездійснення доповіді матросом ОСОБА_1 командуванню частини щодо систематичного отримання вочевидь неправомірних наказів командира взводу матеріально-технічного забезпечення майстер-старшини ОСОБА_2 сприяли зловживанню службовим становищем останнім, чим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КупАП визнав частково, зазначив, що дійсно виконував господарчі роботи, не пов`язані з проходженням ним служби у військовій частині в інтересах майстер-старшини ОСОБА_2 в будинку та на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкає майстер-старшина ОСОБА_3 зі своєю сім`єю, оскільки виконував усний наказ командира ОСОБА_5 .

Також просив розстрочити виконання постанови суду, оскільки штраф у розмірі, визначеному постановою суду, є непосильним для сплати одним платежем та у термін, визначений законом, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Просить надати можливість сплатити визначений судом штраф протягом десяти місяців.

У відповідності до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову. В даному випадку Приморським районним судом м. Одеси.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положення, що регулює питання розстрочення штрафу. Водночас, подібну можливість надає засудженим Кримінальний кодекс України. Так, згідно ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підпадають порушення Правил дорожнього руху, у відношенні яких передбачено накладення штрафу чи обмеження у праві керування автомобілем, («Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), п.182).

Враховуючи, що санкцією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачено покарання у виді штрафу розміром 17000 гривень, вказана справа про адміністративне правопорушення підпадає під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Таким чином, становище правопорушника не може бути гіршим, ніж засудженого, бо інакше право на справедливий суд для людини забезпечити неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Враховуючи наведене, розстрочення виконання рішення суду передбачено ст. 33 ЗУ "Про виконавче провадження".

Враховуючи наведене, а також те, що з 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан, суд вважає, що ОСОБА_1 в силу обставин, які склалися, дійсно не має можливості в строк, передбачений ст.307 КУпАП, сплатити накладений штраф в розмірі 17 тисяч гривень, оскільки вказана сума для нього є значною через його матеріальний стан і тому суд вважає, що слід задовольнити клопотання ОСОБА_1 та розстрочити йому виконання даної постанови суду про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу в розмірі 17000,00 гривень на 10 місяців зі сплатою штрафу щомісячно по 1700 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження", встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Вина правопорушника в повному обсязі підтверджується доданими до протоколу про військове адміністративне правопорушення № 6 від 03.01.2024 року матеріалами адміністративної справи, а саме:

-витягом з акту службового розслідування від 03.01.2024 року;

-копією письмових пояснень ОСОБА_1 ;

-копією письмових пояснень ОСОБА_6 ;

-копією письмових пояснень ОСОБА_7 ;

-копією письмових пояснень ОСОБА_8 ;

-копією письмових пояснень ОСОБА_9 ;

-копією додаткових письмових ОСОБА_9 ;

-копією письмових пояснень ОСОБА_10 .

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимогст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в України або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно статті 172-15 КУпАП, недбале ставлення військової службової особи до військової служби -

тягне за собою накладення штрафу від ста до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, -

тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та керуючись ст.172-15 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень на користь держави.

Розстрочити виконання даної постанови про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 коп), строком на 10 (десять) місяців зі сплатою обов`язкового платежу у розмірі 1700 гривень щомісячно до 30 числа кожного місяця, починаючи з дня набрання даною постановою законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після сплину строку, на який відстрочено виконання постанови, у разі не сплати штрафу особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, постанову звернути до примусового виконання у загальному порядку.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси: Віктор ІВАНОВ