Справа № 346/2904/24
Провадження № 3/346/1703/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 156 ч.1 КУпАП, яка надійшла від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, складена відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичної особи-підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у с т а н о в и л а :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 205163 слідує, що 08.04.2024 року згідно акту фактичної перевірки ДПС України в Івано-Франківській області встановлено, що ОСОБА_1 реалізував алкогольні напої без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме за даними системи даних РРО ДПС України в магазині реалізовував алкогольні напої з однаковими марками акцизного податку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 156 КУпАП.

19.06.2024р. до суду надійшло письмове клопотання ОСОБА_1 в якому він просив провадження у справі закрити. Свою позицію мотивував тим, що 08 квітня 2024 року працівниками ГУ ДПС у Івано-Франківській області була првелена перевірка господарської діяльності належного йому магазину «Едем». В результаті перевірки встановлено порушення ст.. 11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідини, що використовуються в електронних сигаретах та пального». В зв`язку із виявленням вищезазначених порушень законодавства за результатами перевірки 08.04.2024р. був складений акт, а 29.04.2024р. податкове повідомлення-рішення №010868/0901, яким до нього було застосовано штрафні санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. На виконання вказаного рішення податкового органу ОСОБА_1 сплатив вказану суму штрафної санкції, що підтверджено банківськими виписками, долученими до його клопотання. В зв`язку з цим, ОСОБА_1 вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності в даній справі буде суперечити вимогам ст.. 61 Конституції України, оскільки являтиметься подвійним притягненням до одного виду юридичної відповідальності за вчинення одного і того ж самого правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та просив закрити провадження у справі на підставі його доводів, викладених у письмовому клопотанні.

З`ясувавши позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Згідно з диспозицією цієї норми, адміністративна відповідальність наступає за здійснення роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок). За допомоги такої характеристики, як склад адміністративного правопорушення, є можливість отримати його загальну характеристику. Ознаками адміністративного правопорушення є: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Лише у разі наявності всіх складових адміністративного правопорушення можна стверджувати про наявність в діях особи складу того чи іншого адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП полягає у оптовій або роздрібній торгівлі певними видами товарів, реалізація яких передбачає необхідність наявності дійсних марок акцизного податку.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

В якості доказів вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення в даній справі було долучено акт (довідку) фактичної перевірки від 08.04.2024р. №258/19-09-01/, з якого слідує, що перевіркою було ввстановлено реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме за даними системи обліку дарних РРО ДПС України в магазині реалізовувались алкогольні напої з однаковими марками акцизного податку, серії та номери яких дублюються у фіскальних чеках РРО, загальна сума реалізованих напоїв з однаковими марками акцизного податку становить 360,00 грн. (Додаток №1).

З додатку №1 слідує, що протягом вересня-листопада 2021 року в магазині «Едем», який належить ОСОБА_1 та знаходиться в АДРЕСА_2 відбулвалась реалізація алкогольних напоїв (бренді «Борисфен» та горілка «Хлібний Дар») з марками акцизного податку, які дублюються, на загальну суму операції 360,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував вказані обставини, однак просив провадження у справі закрити у зв`язку з тим, що за дане порушення на нього податковим органом вже були накладені штрафні санкції, які він сплатив, а тому вважає, що накладення на нього адміністративного стягнення в цій справі призведе до подвіної його відповідальності одного виду.

Таким чином, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, а саме здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з підробленими марками акцизного податку.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративно відповідальності, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Види адміністративних стягнень визначені ст.. 24 КУпАП.

Згідно ст.. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповілно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Як вбачається з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі № 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

З додатку №1 вбачається, що реалізація алкогольних напоїв в магазині «Едем» з однаковими марками акцизного податку відбувалась 29 вересня 2021р., 09, 21, 23, 25 жовтня 2021р. та 07 і 11 листопада 2021 року, а отже протиправні дії мали місце виключно у вказаний період і не тривали до моменту їх виявлення в ході проведеної перевірки.

Таким чином, станом на час розгляду справи, пройшло понад три місяці з дня вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а тому в силу положень ч. 2 ст.. 38 КУпАП, на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності не може бути накладено адміністративне стягнення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи сплив строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 36, 38, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 156 ч.1 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: Третьякова І. В.