Справа № 390/393/23
Провадження № 3/390/273/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2024 р.Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Квітка О.О., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

В протоколі про адміністративне правопорушення від 01.03.2023 зазначено, що о 16 год. 35 хв. 01 березня 2023 року ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21093, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по автомобільній дорозі Н-23 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності, млява мова), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно зі ст.268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в заяві, долученій до матеріалів справи, просив відкласти розгляд цієї справи у зв?язку із проходженням військової служби.

З огляду на те, що ОСОБА_1 надсилалися судові повістки за вказаним ним же номером телефону, але будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що ця справа буде розглядатися у Кіровоградському районному суді Кіровоградської області, не вжив заходів для явки до суду, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

В практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, вказано, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України» 3 квітня 2008 року заява N 3236/03).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд враховує, що у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було достатньо часу для надання до суду своїх письмових пояснень та обґрунтованої позиції щодо протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Судом досліджені наступні матеріали:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №157662 від 01.03.2023, складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3);

- направлення на огляд водія транспортного засобу (а.с. 4);

- довідки заступника Кропивницького РУП з превентивної діяльності ГУНП в Кіровоградській області від 02.03.2023, в яких зазначено, що ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та отримував посвідчення водія (а.с. 5, 6);

- відеозапис з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 7);

- копія контракту про проходження військової служби в ЗСУ та копія довідки військової часини НОМЕР_1 від 16.03.2023 про те, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 (а.с. 17, 19);

- копія посвідчення учасника бойових дій (а.с. 18);

- копія витягу з наказу про проходження військової служби у ЗСУ до закінчення військового стану (а.с.20)

- копія військового квитка на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 32-33).

Згідно із пунктом 2.9(а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001р. (далі Правила, ПДР), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил).

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушень, передбачених ч. 1 статті 130 КУпАП.

Так, згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Системний аналіз норм ст. 130 КУпАП України, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст.7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Також слід звернути увагу, що Верховний Суд у своїй постанові від 08.07.2020 у справі 177/525/17 вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. При цьому, як зауважив Верховний Суд, сам факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє його від доведення правомірності свого рішення.

У п. 4.1 Рішення КСУ від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 Конституційний суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. До таких презумпцій належить і встановлена ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повніші відповідати їй ( частина друга статті 8 Конституції України).

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП. Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до положень ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я , не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення та в присутності поліцейського. Кожний випадок такого огляду у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я, а проведений огляд з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

ЄСПЛ в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

З досліджених відеозаписів, які містяться на долученому диску, видно, що водій ОСОБА_1 чітко та беззаперечно виконує всі вимоги працівника поліції: надає необхідні документи, відкриває дверцята автомобілю, пред`являє на огляд вміст бардачка та всього автомобілю. Його поведінка повністю відповідає обстановці, відповіді на питання працівника поліції чіткі та однозначні. Так, на питання працівника поліції щодо проходження тесту на наркотики (6 хв. 52с. відеозапису 0000003__0012) зразу відповідає згодою (7 хв. 02 с. цього ж відеозапису). На 7 хв. 22 с. згаданого запису працівник поліції повідомляє, що «виявить, якщо протягом пів року щось було…». Далі на 10 с. запису 0000003__0013 один із працівників поліції ще раз повідомляє, що вони їдуть на «2б» в м. Кропивницький, де буде проходити тестування на наркотики. На уточнення ОСОБА_1 зазначає, що ця вся процедура займе приблизно 2 години. На питання ОСОБА_1 чи можна швидше, працівник поліції повідомляє, що він може відмовитися і їхати далі (25 с., запис 0000003__0013). Не дослухавши відповіді та не проконтролювавши виконання своєї вимоги водієм ОСОБА_1 щодо поїздки до медичної установи, працівник поліції, на бодікамеру якого здійснюється фіксація, повертається до службового автомобіля, де деякий час сидить на пасажирському кріслі. Розмова працівника поліції із ОСОБА_1 продовжується з 3 хв. 02 с. (відео 0000003__0013). ОСОБА_1 знову вказує, що готовий пройти тест на наркотичне сп`яніння, а вже на 5 хв. 00 с. згаданого відео ОСОБА_1 сказав: «Складайте протокол, я відмовляюсь». Тобто між згодою ОСОБА_1 пройти тестування на наркотичне сп`яніння, яка вперше зафіксована о 16 год. 33 хв., до його відмови, яка відбулася о 16 год. 45 хв., пройшло більше 12 хв.. При цьому, роз`яснення прав ОСОБА_1 працівник поліції здійснив вже після його відмови від проходження.

Суд, оцінюючи вказаний відеозапис, вважає, що така поведінка працівників поліції є провокативною, спрямованою на затягування часу розгляду справи про адміністративне правопорушення та спонукання у водія бажання відмовитися від проходження огляду на наркотичне сп`яніння. Суд враховує, що водій зразу відповів згодою на проходження огляду на наркотичне сп`яніння і далі працівники поліції зразу мали б діяти відповідно до Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, забезпечивши при цьому безпеку автомобіля ОСОБА_1 , який залишався поза його контролем та володінням на певний час.

Щодо встановлених та зафіксованих працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення від 01.03.2023 та направленні на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння ознак наркотичного сп`яніння суд звертає увагу на наступне.

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 чітко відповідає на питання працівників поліції, його мова при цьому не є млявою, а поведінка повністю відповідає обстановці. Дії ОСОБА_1 , які б могли наштовхнути інспектора СРПП ВП №2 (м. Кропивницький) КРУП ГУНП в Кіровоградській області Дреглю І.Л. зробити висновок, що його поведінка не відповідає обстановці, судом не встановлено.

При оцінці реакції зіниць очей ОСОБА_1 об`єктив бодікамери не знімав безпосередньо очі останнього, тому вказаній обставині суд надати оцінку не може.

Проте, зважаючи на те, що інспектор СРПП ВП №2 (м. Кропивницький) КРУП ГУНП в Кіровоградській області Дрегля І.Л. зробив висновок та зазначив у протоколі, що поведінка ОСОБА_1 «не відповідає дійсності», а його мова млява, суд цілком допускає, що і оцінка реакції очей ОСОБА_1 вказаним інспектором могла бути такою ж хибною того дня.

Також працівниками поліції не долучено до матеріалів справи акту огляду на стан сп`яніння, як того вимагає п. 10 р. ІІ Інструкції. Тобто фактично працівниками поліції навіть не вчинено дій на фіксування ознак наркотичного сп`яніння водія.

Крім того, суд звертає увагу, що після складання протоколу працівник поліції ОСОБА_2 не відсторонив ОСОБА_1 (відсутні будь-які докази передання автомобіля тверезому водію) від керування автомобілем, хоча зазначив у протоколі, що у останнього є ознаки наркотичного сп`яніння. Тобто працівник поліції не вжив заходів, які б убезпечували інших учасників дорожнього руху від небезпеки, яку становить водій, перебуваючий в стані наркотичного сп`яніння. Вказане, на думку суду, також свідчить, що про відсутність наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 на момент зупинки та перевірки, а дії працівників характеризує як провокативні.

Все вищеперелічене дозволяє суду розцінювати такі дії працівників поліції як провокацію водія до вчинення об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже відсутня суб`єктивна сторона вказаного правопорушення. Тому на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 1, 247, 283-285 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О.Квітка