Справа № 304/1299/24 Провадження № 3/304/888/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 944465 від 18 травня 2024 року видно, що цього ж дня близько 12.10 год ОСОБА_1 за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї шовгорині ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кваліфіковані за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що протокол підлягає поверненню на доопрацювання виходячи з таких підстав.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Так, протокол про адміністративне правопорушення має важливе значення для процесу доказування за умови, якщо він правильно складений, а тому в протоколі повинні об`єктивно відбиватися відомості, що мають значення для розгляду справи по суті.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені у ч. 1 ст. 256 КУпАП.

У межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення і повинен провадитися судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення. Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Однак протокол у справі про адміністративне правопорушення, складений інспектором СРПП відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Торонієм І.Я., зазначеним вимогам не відповідає, оскільки у такому не вказано чи притягався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а також відомостей про свідків прізвище, ім`я, по батькові, адреси місця проживання таких і відсутні їх підписи.

По друге, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Натомість до протоколу не додано будь яких доказів родинних зв`язків між ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 , у той час як для встановлення події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

По третє, до матеріалів справи не додано дані, що характеризують особу порушника.

По четверте, докази у вигляді копій документів повинні відповідати вимогам п. 5.26 Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163 - 2020, затверджені наказом Держспоживстандарту України від 01.07.2020 № 144, зокрема, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Натомість посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу, додано до протоколу рапорт помічника чергового відділення поліції № ОСОБА_3 від 18 травня 2024 року, який не засвідчений належним (жодним) чином.

У свою чергу частина 2 статті 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи викладене, суддя прийшов до висновку, що процедура оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення проведена в порушення вимог КУпАП, зазначені порушення при складанні адміністративного матеріалу унеможливлюють повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи, а тому справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід повернути на доопрацювання для усунення вказаних недоліків.

При цьому усунення недоліків у протоколі повинно бути проведено з безумовним виконанням вимог ст. 256 КУпАП України та ознайомленням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зі змістом протоколу.

Крім цього суддя звертає увагу на необхідність усунення зазначених недоліків у максимально стислі строки, оскільки відповідно до ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності складає три місяці з моменту його вчинення.

Керуючись ст. 7, 9, 277, 278-280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

справу про адміністративне правопорушення № 304/1299/24 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повернути на доопрацювання до відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Ганько І. І.