Справа № 445/465/24 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В.
Провадження № 33/811/1001/24 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Гончарук Л.Я., з участю ОСОБА_1 та захисника адвоката Сеньківа О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сеньківа Олега Ярославовича на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 21 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою в задоволенні клопотання захисника Сеньківа О.Я., поданого в інтересах ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі ст.247 КУпАП відмовлено.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення - штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 26.02.2024, о 09 год. 17 хв. в м. Золочів, по вул.. Бродівська, 17, керував транспортним засобом Renault Laguna, р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest 6820, результат 0.90 проміле, та в Золочівській ЦРЛ, результат 0.81 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

На вказану постанову захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Сеньківа Олег Ярославович подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду незаконна та необґрунтована, прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Звертає увагу на те, що працівникам поліції не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР, яке слугувало підставою для зупинки транспортного засобу.

Вважає, що відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не є безперервними, не зафіксовано всіх подій, які відбувались при складенні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , а в період часу з 09:31:16 до 09:48:00, а також з 09:50:53 до 10:22:39, відеозапис взагалі відсутній. Інформація про технічний засіб, яким здійснено відеозапис в протоколі та інших матеріалах справи відсутня.

Вказує на те, що освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводилось за допомогою приладу Alcotest 6820, однак прилад з такою назвою не відноситься до спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, дозволеним для використання є прилад «Алкотестер Drager Alcotest 6820».

Зазначає, що Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів і Висновок №10 на підставі якого був виданий, оформлений за 5 хвилин до проведення самого огляду ОСОБА_1 в медичному закладі з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Крім того, зазначені акт та висновок складенні особою, яка не мала права проводити огляд ОСОБА_1 .

Окрім того зазначає, що уповноваженою особою не було роз`яснено права передбачені ст.ст. 55,56,59,63 КУ, ст. 268 КУпАП. Крім того, працівники поліції безпідставно відмовили в отриманні правової допомоги адвоката.

Зауважує, що лікар ОСОБА_3 , який проводив огляд, не пройшов тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно чинним законодавством та не мав права проводити огляд ОСОБА_1 .

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сеньківа О.Я., які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на позицію апелянта, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 652275, актом огляду на стан сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, роздруківкою із приладу Драгер (якою встановлено результат тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, який складає 0.90 проміле), висновком № 10 щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного сп`яніння ( яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння 0.815 проміле), компакт-диском із відеоматеріалами підтвердження вчинення адміністративного правопорушення (на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в приміщенні медичного закладу).

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР, яке слугувало підставою для зупинки транспортного засобу є необґрунтованими, так як підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, доводи апелянта про те, що інформація про технічний засіб, яким здійснено відеозапис в протоколі та інших матеріалах справи відсутня, суд вважає необґрунтованими.

Право працівників поліції застосовувати технічні засоби відеозапису під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння передбачене ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Відсутність інформації про номер та серію відеокамери, дати її виробництва, назви, відомостей про особу, яка здійснила упакування диску та її підписи, відомостей про джерело походження відеозапису, відсутність у матеріалах свідоцтва, що стосується технічного приладу "відеокамери" - ніяким чином не спростовує встановлених судом обставин, оскільки долучений до протоколу відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки отриманий у встановленому законом порядку, не містить ознак фальсифікації.

Апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що із посадової інструкції лікаря КНП «Золочівська ЦРЛ» ОСОБА_3 , а саме п. 2.36 встановлено наступне: «Проводить медичний огляд осіб (водіїв транспортних засобів) з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».Враховуючи вищевказаний пункт посадової інструкції лікаря КНП «Золочівська ЦРЛ» ОСОБА_3 слід констатувати, що огляд водія ОСОБА_1 проведений уповноваженою на це особою та є належним доказом у справі.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова районного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 21 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сеньківа Олега Ярославовича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук