Провадження №3/512/302/24
"06" червня 2024 р. смт Саврань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 3 статті 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.05.2024 до Савранського районного суду Одеської області від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей).

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №102006 від 24.04.2024 зазначено, що 24.04.2024 близько 18 години 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , намагався здійснити крадіжку металевих виробів з домогосподарства котре розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , проте був виявлений сусідами. Даний факт свідчить про те, що ОСОБА_1 не виконала свої батьківські обов`язки передбачені статтею 150 Сімейного кодексу України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 184 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнала, однак в матеріалах справи міститься її заява з якої вбачається, що 24.04.2024 її неповнолітній син ОСОБА_2 знаходився цілий день вдома під її наглядом і нікуди не відлучався. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що син допомагав їй робити ремонт в будинку і вказане правопорушення не міг вчинити (а.с.17).

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно статті 251 КУпАП перелік доказів у справі про невиконання батьківських обов`язків немає вичерпного переліку, проте основним доказом буде протокол та додатки до нього, які безпосередньо стосуються фабули протоколу і спеціальної норми, яку порушив правопорушник.

В матеріалах справи міститься протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.04.2024 з якого вбачається, що дізнавач СД ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції Смазчук А.Л. прийняла усну заяву від ОСОБА_3 про вчинення даного правопорушення (а.с.3-4).

З письмових пояснень ОСОБА_3 від 24.04.2024 вбачається, що 23.04.2024 до останньої зателефонувала ОСОБА_4 , яка проживає поряд з будинком покійних батьків ОСОБА_3 , та який розташований в АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 повідомила, що місцеві жителі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проникли в зазначене домогосподарство та намагалися винести металобрухт. Крім того, ОСОБА_3 вказала, що вищевказані неповнолітні особи постійно проникають до нежитлових приміщень (а.с.5).

З письмових пояснень ОСОБА_4 від 24.04.2024 вбачається, що близько 18 години 30 хвилин остання помітила, як в сусідньому домогосподарстві, що розташоване в АДРЕСА_2 , де ніхто не проживає, перебувають місцеві жителі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Крім того, ОСОБА_4 вказала, що інший сусід ОСОБА_9 бачив як вищевказані хлопці виносили з домогосподарства металобрухт (а.с.6).

З письмових пояснень ОСОБА_9 від 24.04.2024 вбачається, що останній бачив як ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 близько 18 години 00 хвилин ходили в АДРЕСА_1 та не надав цьому значення. Однак, почув як викрикувала сусідка ОСОБА_4 про те що вона побачила, як вищевказані хлопці проникли на територію домогосподарства по АДРЕСА_2 та здійснили крадіжку металобрухту. Крім того, ОСОБА_9 вказав, що бачив, як ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щось несли в руках (а.с.7).

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 24.04.2024 вбачається, що близько 17 години 00 хвилин до нього прийшли його товариші ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та вони пішли гуляти. Крім того, ОСОБА_2 вказав, що він не здійснював крадіжку швейної машинки (а.с.8).

З письмових пояснень ОСОБА_10 від 24.04.2024 вбачається, що 23.04.2024 її син ОСОБА_6 відпросився у неї погуляти з друзями. Через деякий час на телефон ОСОБА_10 зателефонувала ОСОБА_11 та повідомила, що хлопці залізли до чужого домогосподарства з метою крадіжки. Крім того, ОСОБА_10 вказала, що вона знаходилася в сусідньому селі Вільшанка, тому поговорити з сином не могла (а.с.9).

Частиною 3 статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність батьків за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами 3 або 4 статті 173-4 цього Кодексу.

Отже, правовою підставою для притягнення до відповідальності батьків за частиною 3 статті 184 КУпАП, є наявність ознак та елементів складу правопорушення, які полягали у неналежному вихованні дитини, що призвело до вчинення неповнолітньою дитиною у віці від 14 до 16 років адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_2 на момент вчинення адміністративного правопорушення не виповнилося 16 років, до адміністративної відповідальності притягнуто його мати.

Кваліфікація правопорушень це встановлення і процесуальне закріплення точної відповідності ознак вчинених особою протиправних дій або бездіяльності до ознак складу конкретного правопорушення, передбаченого адміністративним законодавством.

Проте, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого частиною 3 статті 184 КУпАП, не зібрано та не долучено до матеріалів безперечних доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, в чому саме полягає ухилення особи від виконання обов`язків щодо виховання дитини, не конкретизовані норми законодавства, якими ці обов`язки передбачені та які вимоги і яким чином було порушено.

Отже, відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина.

Фабула Протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №102006 від 24.04.2024 не містить зазначення того, від виконання яких саме батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_2 ухилилася його матір ОСОБА_1 , чи які батьківські обов`язки не виконала; якими конкретно нормативним актами передбачені ці обов`язки із зазначенням цих нормативних актів; у чому проявилося ухилення від батьківських обов`язків та якими доказами підтверджуються обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення; відсутнім є й посилання на спеціальну норму, яку порушила ОСОБА_1 .

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом.

У справі відсутні докази того, що малолітній ОСОБА_2 мав поведінку, яка заслуговувала на реагування відповідних органів та була наслідком ухилення матері ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків.

Крім того, в матеріалах справи відсутні негативно характеризуючи ознаки матері ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_2 . Будь-які та будь-коли профілактичні заходи, бесіди тощо щодо цієї сім`ї не проводились, родина ніколи не перебувала на обліку служби у справах дітей, спеціалісти цієї служби не здійснювали супровід малолітнього.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на презумпцію невинуватості, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, а всі сумніви повинні трактуватися на корись особи.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначають місце, час та суть адміністративного правопорушення, що є обов`язковими ознаками складу правопорушення.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення, не вказано обов`язкового елементу адміністративного правопорушення, а саме суті адміністративного правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про те, яке саме правопорушення вчинив неповнолітній ОСОБА_2 , відповідальність за яке передбачено КУпАП.

Таким чином, формулювання суті правопорушення викладено беззмістовно та неконкретно. Суддя не уповноважений змінювати на шкоду особі фабулу правопорушення, а тому враховує такі обставини, як недолік протоколу, який усунути неможливо.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

В рішенні у справі «Абрамян проти Росії» Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

В цьому ж рішенні Суд нагадав, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Статтею 284 цього ж Кодексу визначено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 184 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній, а тому провадження по справі підлягає закриттю відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 184, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючої, який зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 3 статті 184 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 184 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя: О.Ю. Брюховецький