Справа № 298/117/24
Номер провадження 3/298/77/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ №967637 від 13 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №967637 від 13 грудня 2023 року, складеного старшим інспектором СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Долешак В.В., 13 грудня 2023 року біля 20.00 год. громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи по місцю свого проживання АДРЕСА_1 , під час сімейної сварки виражалась нецензурними словами у сторону свого чоловіка громадянина ОСОБА_2 , а також взяла в свої руки камінь, кинула його у лобове скло транспортного засобу «Фіат» державний номер НОМЕР_1 , який належить її чоловіку, чим вчинила психологічне насильство в сім`ї.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про час, місце та дату розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила.

Від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП, адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 за вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2023 року у справі №298/2311/23 були повернуті відділенню поліції №2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області для належного оформлення.

У вказаній постанові суддею зазначались недоліки щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та матеріалів цього протоколу, які перешкоджають повно та об`єктивно з`ясувати всі фактичні обставини, що мають значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали, що направлені до Великоберезнянського районного суду після усунення недоліків, суддя констатує, що жоден із зазначених у постанові суду від 26 грудня 2023 року недоліків, на необхідності усунення яких наголошувалось, не усунуто, до суду направлено повторно протокол про адміністративне правопорушення без виконання вимог ст.256 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року (далі Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як домашнє насильство.

З фабули протоколу вбачається, що ОСОБА_1 вчинила сварку з своїм чоловіком ОСОБА_2 , в ході якої виражалась нецензурними словами в його сторону, а також взяла в свої руки камінь, кинула його у лобове скло транспортного засобу «Фіат» державний номер НОМЕР_1 , який належить її чоловіку, чим вчинила психологічне насильство в сім`ї.

Водночас фабула протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №967637 від 13 грудня 2023 року не містить суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки в такому не розкрито зміст дій ОСОБА_1 судом зауважується, що протокол не містить відомостей, в яких саме діях ОСОБА_1 проявилось вчинення нею насильства психологічного характеру по відношенню до потерпілого.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що психологічне насильство в частині висловлювання нецензурної лайки буде мати місце тоді, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З огляду на наведене, сам лише факт висловлювання, зокрема, нецензурною лайкою не може свідчити про вчинення домашнього насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

При розгляді даної справи суддя зауважує на тому, що доказова база, яка долучена до протоколу, ґрунтується на копіях письмових поясненнях ОСОБА_1 від 13 грудня 2023 року, потерпілого ОСОБА_2 від 13 грудня 2023 року, протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №967636 від 13.12.2023 року, складеного відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та фототаблиці із зображеннями транспортних засобів, що не доводять винуватості ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства. Інших доказів, в розумінні ст.251 КУпАП, які б давали правові підстави для висновку про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно потерпілого, до справи не долучено.

Що стосується письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , то такі датовані 13 жовтня 2023 року, не дивлячись на те, що подія яка є предметом розгляду мала місце 13 грудня 2023 року.

Форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 13.12.2023 року, суд оцінює критично та не вважає належним доказом вчення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 , оскільки така не містить підпису поліцейського уповноваженого підрозділу поліції, який провів оцінку ризиків, що ставить під сумнів достовірність даних наведених в ній.

Стосовно рапорту ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 13.12.2023 року, суд зазначає, що такий через погану якість копіювання є нечитабельним, що унеможливлює дослідження такого.

Крім цього, у матеріалах справи відсутні належні докази того, що потерпілий ОСОБА_2 , відносно якого вчинено насильство, та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , є особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, а також особа, якій інкримінується вчинення домашнього насильства, та потерпіла особа проживають (проживали) однією сім`єю за спільною адресою, чи перебувають у шлюбі.

Жодних належних доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, до суду не надано, і таких доказів в ході судового розгляду судом не встановлено.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є недоведеним.

З огляду на вказане, суддя вважає за необхідне провадження в справі закрити, у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що відповідатиме вимогам ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.