ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 Справа №607/4284/24 Провадження №3/607/2352/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, непрацюючу, зареєстровану та проживаючу в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №567917 від 10.02.2024, громадянка ОСОБА_1 10.02.2024 близько 20.32 год. в АДРЕСА_2 ухилилася від передбачених ст.ст. 8,12 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст.150 Сімейного кодексу України, батьківських обов`язків, щодо належного виховання та догляду неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого дитина перебуває без належного нагляду, чим порушила ч.1 ст. 184 КУпАП.

На підставі ст.278 Кодексу України про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує в тому числі питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Оглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, приходжу до висновку, що вказані матеріали направлені в суд неналежно оформленими.

Адміністративним правопорушенням (ст.9 КУпАП) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 184 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання батьками або особами, які їх замінюють обов`язків щодо виховання дітей.

Так, об`єктивна сторона ч.1 ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей

В свою чергу неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездію, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі.

Зміст наведеної норми дозволяє констатувати, що в силу її вимог особа може бути притягнута до відповідальності за наявності в сукупності таких умов, коли вона: 1) є батьком або матір`ю дитини чи іншою особою, яка їх замінює; 2) ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей; 3) ухиляється від виконання вказаних обов`язків саме відносно неповнолітніх дітей.

Аналіз приписів Закону України "Про освіту" та Закону України "Про охорону дитинства" дозволяє дійти висновку, що під невиконанням обов`язків по вихованню і навчанню дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання неповнолітніх. Ухилення батьків і осіб, що їх заміняють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності.

Окремо слід зазначити, що за змістом ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 N 3 під "непіклуванням про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя" слід вважати: - незабезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; неспілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; - не виявлення інтересу до її внутрішнього світу; - не створення умов для здобуття нею освіти. При цьому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В протоколі серії ВАД №567917 від 10.02.2024, посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , кваліфіковано за ч.1 ст.184 КУпАП, тобто ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання свого сина. Проте в цьому ж протоколі не в повному обсязі розкрито об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, з його змісту незрозуміло, в чому саме полягало неналежне виконання останньою батьківських обов`язків та чи є між неналежним вихованням дитини та наслідками, які також не зазначені у протоколі, причинний зв`язок, а тому зазначені обставини в своїй сукупності унеможливлюють розгляд справи по суті.

Крім того в матеріалах справи відсутня копія свідоцтва про народження дитини, яке б підтверджувало родинний зв`язок неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2. з ОСОБА_1 , а саме те, що остання є дійсно матір`ю ОСОБА_2 . Також у даному протоколі про адміністративне правопорушення не вказані свідки, пояснення яких, могли б слугувати доказом вчинення адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 .

Нормами ч. 2 ст.251КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст.255 КУпАП.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 12 своєї постанови № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» роз`яснив, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Таким чином, наявність усіх вищенаведених недоліків не дає можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходжу до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення в Управління патрульної в Тернопільській області ДПП, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності для того законних підстав, направити до суду. Зокрема при доопрацюванні матеріалів справи про адміністративне правопорушення необхідно усунути вищенаведені недоліки з дотриманням вимог п.7 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, із врахуванням ст.38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 251, 252, 256 КУпАП, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - повернути для належного дооформлення до Управління патрульної в Тернопільській області ДПП.

Cуддя С. В. Кунцьо