Справа № 188/1082/23
Провадження № 3/188/68/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року смт.Петропавлівка

Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Курочкіна О.М., розглянувши матеріали відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп та паспорт невідомі, місце роботи не відоме,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ДПР18 №154987 від 01.07.2023 року, 01.07.2023 року 08 год 10 хв в смт.Петропавлівка по провул.8Березня водій ОСОБА_1 керував автомобілем JEEP PATRIOT д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер-6810 ARCE0240 в присутності двох свідків, проба позитивна , результат 1.74‰ чим порушив вимоги п.2.9А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Адвокат Руденко О.В в судовому засіданні зазначив в провадженні перебуває справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , якому інкримінується керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, але останній наполягає на тому, що він адміністративне правопорушення не вчиняв, транспортним засобом не керував, а за кермом автомобіля перебувала його дружина ОСОБА_2 .

Його підзахисний ОСОБА_1 також йому повідомив, що він 01.07.2023 разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 були в центрі смт. Петропавлівка. Там працювали військовослужбовці з ТЦК та СП, з якими в нього виник конфлікт. Щоб не загострювати ситуацію дружина на автомобілі JEEP PATRIOT, номерний знак НОМЕР_2 хотіла забрати його додому, але цьому перешкодили військовослужбовці, котрі в подальшому викликали працівників поліції. Він автомобілем не керував. За кермом була дружина, про що він раніше повідомляв працівникам поліції.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, у тому числі відеозаписи, не містять жодного об`єктивного доказу, який би спростовував наведене вище, тобто немає жодного доказу керування ОСОБА_3 транспортним засобом.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які долучені до матеріалів справи, не є належними доказами вини ОСОБА_8 , оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення даного адміністративного правопорушення.

Клопотання захисту про допит зазначених свідків в судому засіданні задоволене, але місце їх перебування суддею не встановлено.

Більш того, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що обґрунтовує обставини, викладені ним вище.

Зважаючи на усталену судову практику, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за винятком інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може служити доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду, зміст протоколу про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення за відсутності об`єктивного підтвердження зазначених у ньому відомостей іншими доказами. Так само і рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, тому просить суд закрити справу відносно ОСОБА_1 за п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона працює на базарі. В той день приїхала на базар разом з чоловіком, конфлікт між чоловіком та військовими був з 08.00 год до 09.30год , її ніхто не опитував. Військові схопили чоловіка та поклали на землю, була сварка між ними, її чоловік вів себе нормально.

Вислухавши адвоката, свідка, вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння з тестом №769 від 01.07.2023 року на ОСОБА_1 в якому зазначено результат 1,74 ‰, акт огляду на стан сп`яніння з тестом №770 до нього на ОСОБА_7 в якому зазначено результат 0,00 ‰, рапорт чергового ВП №4, письмові пояснення ОСОБА_1 та свідків, копію протоколу серії ДПР18 №154992 від 01.07.23 про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ст.124 КУпАП, переглянувши диски з відеофіксацією правопорушень, приходжу до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

На відео дійсно чути військових, які зазначають про те, що за кермом був ОСОБА_1 , але відеофіксація цього відсутня. Враховуючи, що на базарі в цей день було багато людей, від жодного стороннього свідка пояснення не відібрано, військові до суду не з`явиллись.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні пояснила, що вже о шостій ранку здала до ветеринара зразки м`яса на експертизу, тобто вона здійснюючи торгівлю м`ясом на ринку на відео зафіксована у робочому фартуку, хоча суду пояснила, що була за кермом і мала на меті відвезти чоловіка додому, але відповідно до наданих пояснень вже після інциденту за участю військових.

Вважаю встановленим, що конфлікт з військовими у ОСОБА_1 був розпочатий у її відсутність, але для повного і об`єктивного розгляду справи, з метою захисту прав особи, суд зобов`язаний, задовольнивши клопотання сторони захисту і допитати свідків.

Відповідно де ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Також суд враховує правову позицію висловлену ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 травня 2019 року № 537/2088/17 про те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке порушнику поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

Під час розгляду справи встановлено без допиту свідків, суддя, задовольняючи клопотання захисту, не може винести правомірне рішення без допиту зазначених свідків.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що склад правопорушення та факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшов правового підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи зазначене, провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Керуючись ст.ст. 247, 284, 287 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено Дніпровським апеляційним судом.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О. М. Курочкіна