Справа № 504/2521/24
Номер провадження 3/504/1529/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Південного офісу Держаудит служби Державної Аудиторської служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 3 ст. 164-12 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

на розгляд судді Комінтернівського районного суду Одеської області Якиміва А.В. надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 164-12 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про дату розгляду справи у встановленому порядку, у протоколі про адміністративне правопорушення просить провести розгляд справи без її участі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснила порушення бюджетного законодавства, взяття зобов`язань з перевищенням повноважень на відповідний рік, а саме: встановлено покриття видатків спеціального фонду кошторису за рахунок коштів загального фонду на закупівлю продуктів харчування, які фактично були спожиті та вартість яких була відшкодована батьками вихованців закладів дошкільної освіти при наданні Управлінням освіти платних послуг без відновлення видатків загального Фонду, внаслідок чого протягом періоду з 01.01.2021 по 31.12.2022 необґрунтовано використано кошти загального фонду кошторису на закупівлю продуктів харчування (КПКВК МБ 0610000. КЕКВ 2230) на загальну суму 212027,37 гривень. Управління освіти Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, що знаходиться за адресою: 67571, Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Степна, 4. Дії ОСОБА_2 є порушенням ч. 8 ст. 13. П. 7 ч.5 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Бюджетного кодексу України, п. 23. п. 46. п, 49 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 і передбачає відповідальність за ч. 3 ст. 164-12 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 29.05.2024 №15-0106/2024/пр;

-поясненнями ОСОБА_1 , яка у протоколі про адміністративне правопорушення зазначила: «З висновками ревізії згодна»;

-витягом з акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління освіти Фонтанської сільської ради за період з 01.01.2021 по 31.03.2024 від 24.05.2024 №03-11/25;

-розрахунок видатків спеціального фонду кошторису на оплату продуктів харчування, що проведені за рахунок коштів загального фонду Управління освіти Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області за період з 01.01.2021 по 31.12.2022;

-посадовою інструкцією головного головного Бухгалтера ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 164-12 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України чи законом про Державний бюджет України на відповідний рік; включення до складу спеціального фонду бюджету надходжень з джерел, не віднесених до таких Бюджетним кодексом України чи законом про Державний бюджет України на відповідний рік; зарахування доходів бюджету на будь-які рахунки, крім єдиного казначейського рахунку (за винятком коштів, що отримуються установами України, які функціонують за кордоном), а також акумулювання їх на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету; зарахування доходів бюджету до іншого, ніж визначено Бюджетним кодексом України чи законом про Державний бюджет України на відповідний рік, бюджету, в тому числі внаслідок здійснення поділу податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів між бюджетами з порушенням визначених розмірів; здійснення державних (місцевих) запозичень, надання державних (місцевих) гарантій з порушенням вимог Бюджетного кодексу України; прийняття рішень, що призвели до перевищення граничних обсягів державного (місцевого) боргу чи граничних обсягів надання державних (місцевих) гарантій; розміщення тимчасово вільних коштів бюджету з порушенням вимог Бюджетного кодексу України; створення позабюджетних фондів, порушення вимог Бюджетного кодексу України щодо відкриття позабюджетних рахунків для розміщення бюджетних коштів; надання кредитів з бюджету чи повернення кредитів до бюджету з порушенням вимог Бюджетного кодексу України та/або встановлених умов кредитування бюджету; здійснення бюджетними установами запозичень у будь-якій формі або надання бюджетними установами юридичним чи фізичним особам кредитів з бюджету всупереч Бюджетному кодексу України; порушення вимог Бюджетного кодексу України щодо виділення коштів з резервного фонду бюджету.

Згідно з ч. ч. 1,2,3 ст. 13 Бюджетного кодексу України, Бюджет може складатися із загального та спеціального фондів. Складовими частинами загального фонду бюджету є: 1) всі доходи бюджету, крім тих, що призначені для зарахування до спеціального фонду бюджету; 2) всі видатки бюджету, що здійснюються за рахунок надходжень загального фонду бюджету; 3) кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету без визначення цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок надходжень загального фонду бюджету); 4) фінансування загального фонду бюджету. Складовими частинами спеціального фонду бюджету є: 1) доходи бюджету (включаючи власні надходження бюджетних установ), які мають цільове спрямування; 2) видатки бюджету, що здійснюються за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету (у тому числі власних надходжень бюджетних установ); 3) кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету з визначенням цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету); 4) фінансування спеціального фонду бюджету.

Відповідно до ч. 8 ст. 13 Бюджетного кодексу України платежі за рахунок спеціального фонду бюджету здійснюються в межах коштів, що фактично надійшли до цього фонду на відповідну мету (з дотриманням вимог частини другої статті 57 цього Кодексу), якщо цим Кодексом та/або законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) не встановлено інше.

Відповідно до п. 7 ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України, головний розпорядник бюджетних коштів: здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

Згідно із ч. 4 ст. 23 Бюджетного кодексу України Витрати спеціального фонду бюджету мають постійне бюджетне призначення, яке дає право провадити їх виключно в межах і за рахунок фактичних надходжень спеціального фонду бюджету (з дотриманням вимог частини другої статті 57 цього Кодексу), якщо цим Кодексом та/або законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) не встановлено інше.

Згідно з п. 23 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 N 228,видатки спеціального фонду кошторису за рахунок власних надходжень плануються у такій послідовності: за встановленими напрямами використання, на погашення заборгованості установи з бюджетних зобов`язань за спеціальним та загальним фондом кошторису та на проведення заходів, пов`язаних з виконанням основних функцій, які незабезпечені (або частково забезпечені) видатками загального фонду. При цьому розпорядник бюджетних коштів здійснює коригування обсягів узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом кошторису для проведення видатків з цих зобов`язань із спеціального фонду кошторису відповідно до бюджетного законодавства.

Згідно з п. 46 вказаного Порядку розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання за спеціальним фондом бюджету виключно в межах відповідних фактичних надходжень до такого фонду (з дотриманням вимог частини другої статті 57 Бюджетного кодексу України, якщо інше не передбачено законодавством.

Об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч.3 ст. 164-12 КУпАП, її вина є доведеною, кваліфікація її дій є вірною.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Як вбачається з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі № 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 дійсно допустила порушення бюджетного законодавства, що полягали у покритті видатків спеціального фонду кошторису за рахунок коштів загального фонду на закупівлю продуктів харчування, які фактично були спожиті та вартість яких була відшкодована батьками вихованців закладів дошкільної освіти при наданні Управлінням освіти платних послуг без відновлення видатків загального Фонду, що мало місце з 01.01.2021 по 31.12.2022, однак, з настанням нового бюджетного року правопорушення припинилося.

Таким чином, останнім днем строку накладення адміністративного стягнення у даному випадку є 31.03.2023, а до суду справа надійшла 14.06.2024, тобто після закінчення строку накладення стягнення за вказане правопорушення. За таких обставин, розгляд справи в межах строків встановлених ст. 38 КУпАП був неможливий.

Оскільки, строк накладення адміністративного стягнення за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закінчився, то згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з закінченням передбаченого ст. 38 КУпАП строку для накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.164-12, 245, 280, 256, 247 п.7, 284 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 3 ст. 164-12 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів