Справа № 3/714/334/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2024 р. м. Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Козловська Л.Д., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.204-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №249479 від 17.05.2024 року, вбачається, що 17 травня 2024 року начальником відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип.Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », капітаном ОСОБА_2 , було складено на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №249479. Згідно вказаного протоколу, 17 травня 2024 року, близько 21 год. 35 хв, прикордонним нарядом "Контрольний пост" на напрямку на напрямку 893 п/зн., на відставні 4500 метрів до лінії Державного кордону, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на території Герцаївського ОТГ, Чернівецького району Чернівецької області виявлено громадянина ОСОБА_1 , який рухався в бік Державного кордону та якого затримано за спробу незаконного перетину Державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через Державний кордон, чим ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.9, 12 ЗУ «Про Державний кордон України» від 11.04.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП.

31.05.2024 року в суд надійшли заперечення щодо протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП від представника ОСОБА_1 , адвоката Онофрея В.К. Він вказав, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, оскільки по своїй правовій природі є документом, в якому уповноважений суб`єкт фіксує обставини вчинення правопорушення. Разом з тим, перебування за 7004 км від державного кордону не свідчить про намір незаконного його перетину. Зазначив, що інспектором прикордонної служби не правильно встановлено місце інкримінованого правопорушення, так як їх було зупинено на мобільному контрольному пості на дорозі загальнодержавного значення не на відстані 4500 метрів від лінії державного кордону, про що додано роздруківку з сайту https://uk.distance.to/48.5686,26.1803/48.1133,26.85273, про вимір відстані з місця зупинки до найближчої лінії державного кордону, згідно якої вказана відстань складає 7004 метрів. Вказав що ОСОБА_1 не мав на меті перетинати державний кордон України поза межами пункту пропуску в Румунію, так як їхав забирати свого батька до КПП Дяківці, який мав приїхати з Румунії, та з ним перебувала у автомобілі знайома ОСОБА_3 , але працівники прикордонної служби дану інформацію не взяли до уваги і незаконно затримали склавши протокол про адміністративне правопорушення за пробу незаконного перетину кордону, тому просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Також до суду надійшла заява адвоката Онофрея В.К., якою просив провести розгляд справи у його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , який свою вину не визнає, та просив взяти до уваги письмові заперечення на протокол з доказами доданими до них і закрити провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу ознак адміністративного правопорушення передбаченого . 1 ст. 204-1 КУпАП

Дослідивши наявні у справі докази, суддя дійшла наступних висновків.

Згідност.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідност.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу(ч.2 ст.251 КУпАП).

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року заява №926/08), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідальність за ч.1ст.204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади .

Відповідно до Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом. Усі сумніви тлумачиться на користь правопорушника.

Суд вважає, що факт спроби перетинання державного кордону ОСОБА_1 належними доказами не зафіксовано. При цьому, суд критично оцінює наявні у справі письмові докази, які нібито підтверджують ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки такі докази не містять у собі достовірних фактичних даних, сукупність яких надала б суду підстави прийти до переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №249479 від 17.05.2024 року , протоколу про адміністративне затримання від 17.05.2024 року, 17 травня 2024 року, близько 21 год. 35 хв, прикордонним нарядом "Контрольний пост" на напрямку на напрямку 893 п/зн., на відставні 4500 метрів до лінії Державного кордону, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на території Герцаївського ОТГ, Чернівецького району Чернівецької області виявлено громадянина ОСОБА_1 , який рухався в бік Державного кордону та якого затримано за спробу незаконного перетину Державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через Державний кордон, чим ОСОБА_1 порушив вимоги ст.. 9, 12 ЗУ «Про Державний кордон України» від 11.04.1991, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Разом з тим, вказані докази не містять жодних фактичних даних, які б підтверджували фіксацію безпосереднього моменту як факту незаконного перетинання державного кордону на відповідній ділянці, так і факту вчинення таких дій безпосередньо ОСОБА_4 у групі з іншими особами, а лише констатують факт затримання ОСОБА_5 спільно з іншими особами під час їх руху на автомобілі на значній відстані від лінії державного кордону.

При цьому, суд вважає, що сам по собі факт руху вказаних осіб у транспортному засобі в напрямку від лінії державного кордону не свідчить про вчинення такими особами незаконного перетинання державного кордону.

Згідно копій протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу дату вбачається що гр. ОСОБА_3 17.05.2024 року о 23:55 хв. Звернулась до відділу поліції із заявою про вчинення щодо ОСОБА_1 кримінального правопорушення незаконне його позбавлення волі, викрадення документів. З пояснень вбачається, що 17.05.2024 року її разом із ОСОБА_1 було зупиненою на контрольному мобільному пості на дорозі, після чого їх було затримано, працівниками прикордонної служби та незаконно утримую її чоловіка.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26.01.1994 року вбачається, що батько ОСОБА_1 записаний ОСОБА_6 .

З паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_7 серії НОМЕР_2 виданого 01.02.2018 року органом 5337 вбачається, що ОСОБА_6 18.05.2024 року перетинав державний кордон Румунії з Україною у КПП Раковец Румунія.

Із вказаних доказів у сукупності суд доходить до висновку, що дійсно мета ОСОБА_1 була не спроба перетину державного кордону України поза пункту пропуску з Румунією, а забрати свого батька, ОСОБА_6 , який мав приїхати до України з Румунії, та з відмітки закордонного паспорта якого вбачається що 18.05.2024 він приїхав до України.

Отже, оцінюючи вищевикладені докази у їх сукупності, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, у визначеному законом порядку не доведена.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП слід закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст.7,204-1,247,251,252,255,283,284,294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст.7та ч. 1 ст.287КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області.

Суддя: Козловська Л.Д.