Справа № 3/714/319/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2024 р. м.Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Костишин Н.Я., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, яка проживає в АДРЕСА_1 , що не працює, за ч.1 ст.185-10 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

10 травня 2024 р. о 19 год. 30 хв. рухаючись автомобілем на околиці с. Горбова Чернівецького району Чернівецької області на території Герцаївської об`єднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ОСОБА_1 вчинила злісну непокору законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, а саме при її зупиненні прикордонним нарядом на законну вимогу представника ДПСУ «Стояти. Перевірка документів» вчинила спробу втечі, в подальшому, в ході переслідування, була затримана.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, виходячи із наступного.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст.9 Закону «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Крім того, п. 0 Постанови КМУ №1147 від 27.07.1998 року «Про прикордонний режим» передбачено, що громадяни України, які в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу та іноземці та особи без громадянства, які в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають та пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

Статтею 3 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, зокрема що, основною функцією ДПС України є здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення. Статтею 19 цього ж закону на ДПС України в тому числі покладається контроль за дотриманням прикордонного режиму.

Згідно ч.1 ст.185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 вчинила злісну непокору, зокрема, при її зупиненні прикордонним нарядом на законну вимогу представника ДПСУ «Стояти. Перевірка документів» вчинила спробу втечі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняли державний кордон України.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , не виконала вимогу працівника прикордонної служби, не надала будь-яких документів та вчинила спробу втечі.

Враховуючи викладене, вважаю, що в його діях ОСОБА_1 є об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, доведена матеріалами справи дослідженими під час розгляду справи.

При визначенні адміністративного стягнення суд відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховує всі обставини справи, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан і вважає за необхідним призначити їй стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією норми ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. А тому, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.33, 34, 245, 251, 280, 284, 287, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з ч.2 ст.308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі в сумі 1 700 (одну тисячу сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом 10-ти діб з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя