П О С Т А Н О В А

Іменем України

"20" червня 2024 р. Справа153/854/24

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 26.05.2024 біля 05 години 43 хвилині, по АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме: висловлювався на його адресу словами нецензурними словами та намагалася вчинити бійку.

ОСОБА_1 на виклик суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу місця проживання, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, серія ВАВ №422863 від 26.05.2024. На адресу суду повернувся конверт з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Звертаю увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до яких направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Таким чином, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав судову повістку за належним адресом та яка повернулася в суд у зв`язку з відмовою від її отримання або відсутністю адресата за вказаною адресою, вважається належним повідомленням, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка повідомила таку адресу проживання під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

Також необхідно зазначити, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 працівниками поліції було повідомлено, що розгляд справи відбудеться в Ямпільському районному суді Вінницької області, тобто, ОСОБА_1 була обізнана про те, що справа про адміністративне правопорушення відносно неї буде передана на розгляд до Ямпільського районного суду Вінницької області. Однак, вона не вжила жодних заходів, щоб дізнатися про стан відомого їй судового провадження.

Відповідно до статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 КУпАП не належать до категорії справ, які розглядаються за обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому є підстави для розгляду справ у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ВАВ №422863 від 26.05.2024; копії рапортів помічника-чергового відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Джереловської І.І. від 26.05.2024; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ; копію форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; копію термінового заборонного припису стосовно кривдника, серія АА №401174, вважаю вину ОСОБА_1 доведеною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а її дії кваліфікую, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої особи.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , враховую характер скоєного правопорушення та особу винної, яка раніше не притягалася до адміністративної відповідальності.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП, не встановлено.

З врахуванням зазначених обставин справи та особи порушника ОСОБА_1 , маю підстави застосувати відносно неї захід адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, який передбачений санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП, у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. Тому є всі підстави для стягнення із ОСОБА_1 судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст.173-2, 221, 283, 284 ч.1 п.1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Р.В. Швець