Справа № 347/32/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , директор (голова ліквідаційної комісії) КМП «Українка»,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

13.12.2023 року під час проведення виїзної позапланової документальної перевірки КМП «Українка» встановлено, що ОСОБА_1 , директор (голова ліквідаційної комісії) КМП «Українка», вчинив правопорушення ведення податкового обліку, а саме: - занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на об`єкт нерухомого майна всього в сумі 14056, 4 грн., в т.ч. за 2017 рік в сумі 2995, 2 грн., 2018 рік в сумі 3484,7 грн., 2019 рік в сумі 3905,9 грн., 2020 рік в сумі 675,4 грн., 2021 рік в сумі 936 грн., 2022 рік в скмі 1014 грн., 2023 рік в сумі 1045, 2 грн., чим порушено пп. 266.1.1. п.266.1, пп.266.2.1 п.266.2, пп.266.3.3 п.266.3, пп.266.7.5. п.266, ст.266 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755- VI (зі змінами та доповненнями).

Таким чином, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав повністю, зазначив, що дійсно занижував свої податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки. Просив суд його суворо не карати, зробив для себе правильні висновки, запевнив, що подібного не вчинятиме.

Заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд доходить наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 163-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

За способом викладення диспозиція статті 163-1 КУпАП є бланкетною. Диспозиції банкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Відповідно до п. 266.1.1. Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп. 266.2.1. ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до пп. 266.3.3. ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Згідно з пп. 266.7.5. ПК України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 2 від 01.01.2024 року, головним державним інспектором відділу позапланових перевірок ризикових платників управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області за результатами перевірки КМП «Українка» встановлено, що ОСОБА_1 , директор (голова ліквідаційної комісії) КМП «Українка», вчинив правопорушення ведення податкового обліку, а саме: - занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на об`єкт нерухомого майна всього в сумі 14056, 4 грн., в т.ч. за 2017 рік в сумі 2995, 2 грн., 2018 рік в сумі 3484,7 грн., 2019 рік в сумі 3905,9 грн., 2020 рік в сумі 675,4 грн., 2021 рік в сумі 936 грн., 2022 рік в сумі 1014 грн., 2023 рік в сумі 1045, 2 грн.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується в сукупності наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 2 від 01.01.2024 року. Вказаний протокол складений уповноваженою на те особою, та містить всі необхідні реквізити встановлені ст. 256 КУпАП, підписаний особою, що притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) Будь-яких сумнівів у його достовірності судом не встановлено (а. с. 2);

- копією акта про результати документальної позапланової перевірки від 26.12.2023 року (а.с. 4-11).

- копією акту про неможливість підписання директором КМП «Українка» ОСОБА_1 акту про результати документальної позапланової перевірки від 26.12.2023 року (а.с.12).

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності інформації, яка міститься у досліджених доказах, суду не надано.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів не убачається, тому вказані доказі є належними та допустимими.

За таких обставин, перевіривши всі наявні в матеріалах справи докази, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні доведена поза всяким розумним сумнівом.

Призначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, визнання вини, і вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, передбачене санкцією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, яке буде достатнім та необхідним для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду документи, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору відсутні, відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

п о с т а н о в и л а :

Визнати ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85,00 грн. (вісімдесят п`ять гривень).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів на підставі частини 2 статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. (шістсот п`ять гривень) 60 коп. (шістдесят копійок) на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ю. С. Кіцула