Дата документу Справа № 332/4502/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/4502/23 Головуючий в 1 інст. Яцун О.С.
Провадження № 33/807/63/24 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , його представника адвоката Зубенка О.А., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Зубенка О.А. на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2023 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, стягнуто судовий збір.

Згідно з відомостями постанови, суддя місцевого суду встановив, що 21.07.2022 р. о 20 год. 52 хв. в м. Запоріжжя, вул. Гончара, буд. 60, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110557, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом ВП № 31935840. Правопорушення вчинене повторно протягом року, 22.12.2022 р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП постановою Запорізького апеляційного суду справа №332/1135/22. Відтак, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Зубенко О.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає про невизнання його підзахисним провини у вчиненні інкримінованого правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат зазначає, що на момент винесення постанови про встановлення обмеження у праві керування транспортними засобами 16.04.2020 р. у ОСОБА_1 була відсутня заборгованість зі сплати аліментів, а тому і підстав заборони керування транспортним засобом не було.

В постанові суду першої інстанції помилково зазначено про підтвердження в судовому засіданні ОСОБА_1 обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, судом відхилені клопотання ОСОБА_1 про виклик свідка, витребування виконавчого провадження та відкладення судового засідання.

Апелянт вважає, що місцевий суд допустив порушення об`єктивного розгляду справи, обмежив право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, користування правничою допомогою, односторонньо розглянув справу та неправомірно притягнув останнього до адміністративної відповідальності.

Адвокат вказує на відсутність в матеріалах справи доказів умисного вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, оскільки не був ознайомлений з постановою про встановлення відносно нього обмеження у праві керування транспортним засобом.

На думку адвоката Зубенка О.А., в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки на момент розгляду даної справи, заборгованість по сплаті аліментів відсутня, виконавче провадження закрито, виконавчий лист повернуто стягувану, скасовано тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 , яке було встановлено постановою ДВС від 20.04.2020 р. та підставою винесення якої було інше виконавче провадження з наявним боргом по аліментам, яке не має відношення до ОСОБА_1 .

Просить скасувати постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2023 р. та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_1 та його представника - адвоката Зубенка О.А., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 дотримані повною мірою не були, оскільки при прийнятті рішення поза увагою та без належної оцінки суду залишились фактичні обставини, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, суд обґрунтував свої висновки відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення; у рапорті інспектора поліції; постанові про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 16.04.2020 р. ВП №31935840; довідках з бази даних «Армор» та «Адмінпрактика»; реєстраційній картці транспортного засобу; диском з відеозаписом події.

Однак, з висновками суду, викладеними у постанові, апеляційний суд погодитися не може та вважає, що вони ґрунтуються на неправильно з`ясованих обставинах справи.

Так, згідно ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, зокрема, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, зокрема за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 не визнав провину у вчиненні інкримінованого правопорушення, оскільки про постанову державного виконавця щодо встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 16.04.2020 р. він дізнався лише після зупинки поліцейськими транспортного засобу вперше - 31.05.2022 р.

Після повторного притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП за судовим рішенням від 28.08.2023 р., з`ясував, що постанова державного виконавця від 16.04.2020 р. винесена на підставі виконавчого листа про стягнення іншого розміру аліментів на дитину, якої у нього немає. Дії державного виконавця щодо винесення згаданої постанови він оскаржив та є рішення суду на його користь.

Крім того, зазначив про відсутність заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей.

Обставини про зазначення у виконавчому провадженні неіснуючої дитини ОСОБА_2 та боргу зі сплати аліментів на його утримання, ОСОБА_1 раніше не вказував, оскільки наявність цих невідповідностей з`ясовані пізніше.

На підтвердження стороною захисту долучено письмові докази, дослідженням яких апеляційною інстанцією встановлено наступне.

Так, 30.09.2011 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя, на підставі рішення суду від 28.09.2011 р. про стягнення аліментів, видано виконавчий лист №2-1518/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі заяви стягувача ОСОБА_3 від 30.03.2012 р., державним виконавцем Заводського відділу ДВС Запорізького МУЮ винесена постанова від 02.04.2012 р. про відкриття виконавчого провадження №31935840 за вказаним вище виконавчим листом.

20.03.2018 р. в рамках виконавчого провадження №31935840 державним виконавцем винесена постанова про встановлення обмеження у праві керування транспортними засобами у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке було скасовано постановою від 11.04.2019 р. про скасування заходів примусового виконання на підставі погашеної заборгованості у повному обсязі.

16.04.2020 р. винесена постанова державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами по виконавчому провадженню №31935840 за виконавчим листом №2-1518/11, виданим 30.08.2011 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з утворенням заборгованості за період з 01.09.2018 р. по 16.04.2020 р.

Відсутність заборгованості у ОСОБА_1 підтверджується заявою стягувача ОСОБА_3 від 29.08.2023 р.

З дослідженого відеозапису події вбачається спілкування ОСОБА_1 з патрульними поліцейськими, в ході якого він підтверджує встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та зазначає про вирішення цього питання адвокатом, при цьому повідомляє про відсутність заборгованості по сплаті аліментів.

Зі змісту долучених стороною захисту письмових доказів вбачається, що в ході виконання виконавчого листа №2-1518/11, виданого Заводським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , внаслідок допущеної державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кеніх О.Й. помилки, починаючи з 20.03.2018 р., до виконавчого провадження внесені відомості про стягнення аліментів на іншу дитину, та в подальшому виконавчі дії здійснювалися стосовно дитини ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 оскаржив дії державного виконавця. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2023 р., яка набрала законної сили 30 листопада 2023 р., скарга задоволена, визнано неправомірними дії головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кеніх О.Й., щодо винесення постанови ВП №31935840 від 16.04.2020 р. про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2-1518/11, виданого 30.08.2011 р., зобов`язано Лівобережний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову ВП №31935840 від 16.04.2020 р. про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Наведеною ухвалою суду встановлено, що постанова державного виконавця від 16.04.2020 р. про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, визначає період заборгованості зі сплати аліментів, як підстави її винесення, відносно дитини ОСОБА_2 , яка не є дитиною боржника ОСОБА_1 та стягувача ОСОБА_3 , відповідно виконавчого листа №2-1518/11, на виконання якого відкрите дійсне виконавче провадження.

Крім того, встановлено й відсутність заборгованості зі сплати аліментів.

Тобто, підстава винесення постанови про обмеження в керуванні транспортними засобами ОСОБА_1 у державного виконавця була відсутня.

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що мало наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, склад якого у діях ОСОБА_1 відсутній.

Сукупність наведених вище обставин переконують суд у відсутності провини ОСОБА_1 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На час даного апеляційного розгляду дії державного виконавця з приводу винесення постанови від 16.04.2020 р. визнані незаконними, отже вбачається відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому права останнього мають бути відновлені.

Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Зубенка О.А. задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2023 р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, скасувати.

Постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст.126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник