ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Житомирського РУП про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаюго в АДРЕСА_1 , учасник ліквідації аварії на Чорнобільській АЕС 2 категорії, і.к. НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 28.06.2024 близько 10 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_2 у дворі будинку ОСОБА_1 висловлювався нецензурними словами на адресу ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 , що 28.06.2024 виник конфлікт із сусідом ОСОБА_2 з приводу встановлення останнім паркана в порушення вимог рішення суду, при цьому конфлікт був обоюдним, а він у свою чергу громадський порядок не порушував. Сусід викликав поліцію і незважаючи на його заперечення, що він громадський порядок не порушував, склали протокол.

Опитана в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що сусід ОСОБА_2 незаконно встановив паркан, а тому вона звернулася із заявою до поліції, однак поліцейські не з`ясувавши всіх обставин склали протокол на чоловіка, що то нібито вчиняє хуліганські дії, будь-яких порушень громадського порядку чоловік не вчиняв, конфлікт був обоюдний з сусідом щодо неправомірності встановлення паркана.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, додатково надані документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Отже обов`язковою ознакою є порушення громадського порядку і спокою громадян.

Доказом вини ОСОБА_1 є заява ОСОБА_2 , рапорти про виклики на лінію 102, письмові пояснення свідка ОСОБА_4 .

Як вбачається з дослідженого рапорту на лінію 102 28.06.2024 звернувся ОСОБА_2 із повідомленням, що виник конфлікт із сусідом з приводу вимірювання межі земельної ділянки та звернулася ОСОБА_3 з приводу того, що сусід незаконно встановлює паркан.

Саме з цього приводу за викликом прибув поліцейській офіцер громади, який відібравши пояснення у всіх заявників, свідків, прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив громадський порядок, а саме висловлювався нецензурною лайкою. При цьому, офіцер громади не з`ясував, що між вказаними сусідами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 тривалий час проходять судові розгляди, пов`язані з користуванням земельної ділянки та виклик поліції був здійснений саме з цього приводу, а не порушення громадського порядку та спокою громадян.

Доказів про те, що ОСОБА_1 порушував громадський порядок і спокій громадян суду не надано та не здобуто під час судового розгляду.

Таким чином, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не доведена, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення її до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністартивна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП., що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко