Житомирський апеляційний суд
Справа №291/1485/23 Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Шпирука В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Шпирука Володимира Георгійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ружинського районного суду Житомирської області від 24 січня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ружинського районного суду Житомирської області від 24 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 17 жовтня 2023 року о 11-42 год. у с. Плоска Бердичівського району Житомирської області по вул. Заставна керував транспортним засобом Mercedes-Benz Vito, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження згідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Шпирук В.Г. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема зазначив, що ОСОБА_1 ні 17 жовтня 2023 року, ні напередодні не вживав алкогольних напоїв та не мав жодних ознак алкогольного сп`яніння. Поліцейські порушили порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння. Хоча з відеозаписів вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду на місці за допомогою газоаналізатора, проте матеріали справи не містять підтвердження відмови водія від проходження такого огляду, а працівник поліції відмовив йому у проведенні огляду у медичному закладі, мотивуючи це відсутністю ДТП. Вважав, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення недоведена.

Одночасно адвокат Шпирук В.Г. просив поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що 24 січня 2024 року було проголошено лише вступну та резолютивну частину постанови, копію постанови він отримав на електронну адресу 31 січня 2024 року, а повний текст постанови оприлюднений в Єдиному державному реєстрі судових рішень 02 лютого 2024 року. Апеляційну скаргу подав 09 лютого 2024 року. На підставі викладеного вважає, що має право на поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

У зв`язку з тим, що матеріали справи не містять відомостей щодо дати отримання ОСОБА_1 та його захисником Шпируком В.Г. копії оскаржуваної постанови від 24 січня 2024 року, розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Шпирук В.Г. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом серії ААБ № 263463 від 17 жовтня 2023 року, розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу, копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я, копією постанови серії ЕАТ № 7957525 про накладення адміністративного стягнення за 1 ст. 121-3 КУпАП від 17 жовтня 2023 року.

Так згідно протоколу по адміністративне правопорушення серії ААБ № 263463 від 17 жовтня 2023 року ОСОБА_1 17 жовтня 2023 року о 11-42 год. у с. Плоска Бердичівського району Житомирської області по вул. Заставна керував транспортним засобом Mercedes-Benz Vito, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними що містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 263463 від 17 жовтня 2023 року, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився; наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Варто зауважити, що ОСОБА_1 належним чином ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, проте, останній відмовився від його підписання.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що дії працівників поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення були неправомірними, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 зупинений працівниками поліції у зв`язку з пошкодженням фарбового покриття номерного знаку, за що відносно останнього складено постанову за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Працівник поліції виказав підозру щодо вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв у зв`язку із запахом алкоголю з ротової порожнини. На пропозицію поліцейського з приводу проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 відмовився, щодо проходження огляду у медичному закладі, ОСОБА_1 заперечив, вказавши: «чого я туди поїду?». Після роз`яснення працівником поліції наслідків щодо непроходження вищевказаного огляду у вигляді складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 сказав: «складайте». Працівниками поліції складений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення, роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Від надання номеру свого телефону ОСОБА_1 відмовився. Після ознайомлення водія зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, він повідомив про намір пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», на що поліцейський роз`яснив, що протокол за порушення п. 2.5 ПДР вже складений. Також ОСОБА_1 повідомлено про відсторонення його від керування транспортним засобом.

Таким чином, районним суд встановив, а апеляційний суд підтвердив, що ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів на місці, так і у закладі охорони здоров`я. А тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними, оскільки працівниками поліції дотримані норми ст. 266 КУпАП, ОСОБА_1 до моменту ознайомлення із протоколом про адміністративне правопорушення роз`яснені його права, обов`язки та наслідки його дій. Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, що бажання ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» по завершенню процедури складання процесуальних документів свідчить про намагання уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу. Доводи апеляційної скарги стосовно неправомірних дій працівників поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП судом не приймаються, як не підтверджені доказами. Зазначені доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав їм правильну, повну та неупереджену оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави поза увагою суду залишилась та обставина, що останній є інвалідом 2-ої групи та ліквідатором аварії на ЧАЕС (посвідчення серія НОМЕР_2 від 23.11.2021, серія А № 020025 від 30.11.2020, № від 24.11.2021), а тому підлягає звільненню від сплати судового збору.

За таких обставин, постанова судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 в частині сплати судового збору підлягає скасуванню, в решті підстав для зміни або скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Шпируку Володимиру Георгійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Ружинського районного суду Житомирської області від 24 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу Шпирука Володимира Георгійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково. Постанову судді Ружинського районного суду Житомирської області від 24 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 в частині стягнутого судового збору скасувати на підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП.

В решті постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 24 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь