ПОСТАНОВА

Справа № 947/3462/24

Провадження № 3/947/1097/24

08.02.2024 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААД №732179 від 09.01.2024, складеним інспектором УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції Лисицьким В.Ю. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, є ФОП, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом УАЗ 3163-337, державний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, яке мало місце 18.12.2023, близько 08.30 год., по пр.Ак.Глушка, напроти буд.19/1, в порушення вимог п.2.10 Правил дорожнього руху України залишив місце ДТП.

Дії ОСОБА_1 інспектором поліції були кваліфіковані за ст.122-4 КпАП України.

ОСОБА_1 , приймаючи участь в судовому засідання, свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 18.12.2023, близько 08.30, він, керуючи автомобілем УАЗ-3163-337, державний знак НОМЕР_1 , рухався напроти буд.19/1 по пр.Ак.Глушка в м.Одесі, оскільки завозив дитину до школи. Назустріч йому дійсно рухався автомобіль Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 . Він прийняв максимально праворуч та автомобілі спокійно роз`їхалися, ніяких контактів виступаючими частинами автомобілів не було. Водій іншого автомобіля йому не сигналів не звертав на себе увагу іншим чином, та продовжив рух в обраному ним напрямку. Через декілька днів йому зателефонували з поліції та повідомили, що він був учасником ДТП та залишив місце ДТП. Ця новина стала для нього повною несподіванкою, оскільки він чітко пам`ятає цю ситуацію і впевнений, що ніякого ДТП не було. Більш того, коли він приїхав до поліції і поліцейський оглянув його автомобіль, то ніяких пошкоджень не було виявлено. Більш того, він поїхав на місце, вказане інспектором пліції, де , нібито, відбулося ДТП, і оглянув місцевість. На цьому відрізку дороги встановлений дорожній знак 2.6 «перевага перед зустрічним рухом», згідно якого саме він мав перевагу в русі, а зустрічний автомобіль повинен був його пропустити. У такому випадку, якщо і була ДТП, то не з його вини, а з вини водія ОСОБА_2 , який порушуючи вимоги дорожнього знаку не надав йому переваги у подоланні вузького місця. Тому він просить закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки він не мав умислу залишати місця ДТП, якого з його участю не було.

Згідно ст.278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи зібрані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши надані матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України, оскільки відсутні докази його вини.

З пояснень потерпілого ОСОБА_3 , які наявні в матеріалах справи, зазначено, що 18.12.2023 він рухався на автомобілі Toyota RAV4 дворами по вул.Ак.Глушка, напроти буд.17/1 в м.Одесі. Назустріч виїхав автомобіль «Патріот», який затиснув його до бордюру та зачепив заднє крило його автомобіля, після чого не зупинився та поїхав. Оскільки його автомобіль заважав вантажівкам, які рухалися на будівництво, то він переїхав на вільне місце напроти місця пригоди.

На схемі місця ДТП позначене лише місце зіткнення транспортного засобу з іншим транспортним засобом. Цей доказ не свідчить про причетність до ДТП водія ОСОБА_1 . Більш того, виходячи зі змісту пояснень потерпілого, який переставив свій автомобіль на інше місце, місце зіткнення на схемі місця ДТП інспектором поліції позначено зі слів потерпілого. До того ж, інспектор поліції не зазначив на схемі дорожні знаки, які там встановлені, як це видно з фотографій місця події. Тому, схема місця ДТП через неправильне її складання визнається недопустимим доказом.

Інспектор поліції, встановивши особу водія та автомобіль, які нібито причетний до ДТП, оглядаючи транспортний засіб водія ОСОБА_1 на предмет механічних пошкоджень, не виявив на його автомобілі пошкоджень, описавши це «фото з заміром можливого предмету нанесення пошкоджень автомобіля «УАЗ».

Крім того, інспектор поліції прийняв необхідні заходи для встановлення наявності відеозаписів з камер зовнішнього спостереження, які фіксуються вказаний відрізок дороги, та встановив свідка події. Разом з тим, встановити відеозаписи зовнішнього спостереження не вдалося, а свідок в телефонній розмові повідомив інспектору поліції, що не пам`ятає цих подій. Вказана інформацію була долучені до справи у виді рапорту та доповідних записок.

Наявний в матеріалах справи єдиний доказ вини ОСОБА_1 , рапорт інспектора УПП в Одеській області ДПП ст.сержанта поліції Крохмаль О. не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Така позиція повністю узгоджується з висновком ВС від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а.

Більш того, наявні в матеріалах справи фотознімки автомобіля ОСОБА_1 свідчать про відсутність будь-яких механічних пошкоджень на його транспортному засобі. До того ж, автор протоколу зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення, що механічні пошкодження заподіяні одному автомобілю.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення через безпідставність його складання також визнається недопустимим доказом.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, а також принцип презумпції невинуватості, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України, не доведена допустимими та достовірними доказами.

Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, справа про адміністративне правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати невинуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України, закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.