Справа № 589/4330/23
Провадження № 3/589/365/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Доманської Н.А.,

прокурора Школи А.О.,

захисника Матеко Л.А.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка справу про адміністративне правопорушення згідно протоколів про адміністративне правопорушення №192/2023 від 18.08.2023, складеного за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та №193/2023 від 18.08.2023, складеного за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, начальника юридичного відділу виконавчого комітету Шосткинської міської ради, яка проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно вищевказаних протоколів ОСОБА_1 ставиться в вину те, що вона, обіймаючи посаду начальника юридичного відділу виконавчого комітету Шосткинської міської ради та будучи членом атестаційної комісії для проведення атестації посадових осіб Шосткинської міської ради та її виконавчих органів, 25.11.2021 під час засідання атестаційної комісії, використовуючи свої повноваження члена атестаційної комісії, маючи приватний інтерес,

1) не повідомила про наявність реального конфлікту інтересів щодо участі у проведенні розгляду питання про атестацію керуючого справами виконкому Шосткинської міської ради ОСОБА_2 як посадової особи місцевого самоврядування, якій вона підпорядковується та

2) вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів - прийняла участь у проведенні розгляду питання про атестацію керуючого справами виконкому Шосткинської міської ради ОСОБА_2 як посадової особи місцевого самоврядування, якій вона підпорядковується, тобто, порушила вимоги ч. 2 ст. 35-1 Закону України "Про запобігання корупції".

В судовому засіданні прокурор вказав на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст.172 КУпАП, водночас, вказав на сплив строків накладення адміністративного стягнення, визначених ч. 4 ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 своєї вини не визнала, наявність будь-яких відносин крім службових з ОСОБА_2 заперечила, наявність інтересу у атестації ОСОБА_2 як посадової особи органу місцевого самоврядування заперечила. Захисник підтримала позицію своєї підзахисної.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника та прокурора, дослідивши додані до протоколу докази, суд приходить до висновку, що справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП (за відсутності складу адміністративного правопорушення) враховуючи таке.

Частина 1 ст. 172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а частина 2 цієї статті - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. У примітці до ст. 172-7 КУпАП наведено визначення: під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Крім того, визначення термінів "приватний інтерес", "потенційний конфлікт інтересів", реальний конфлікт інтересів" наведено у ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, характеризується сукупністю таких ознак: наявність у особи реального конфлікту інтересів; неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, характеризується сукупністю таких ознак: наявність у особи реального конфлікту інтересів; вчинення особою дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Реальним конфліктом інтересів є суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Тобто, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати (припускати) існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням і така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання особою повноважень.

Встановлення цих фактів має бути відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та знайти своє підтвердження під час розгляду справи по суті.

В той же час, з дослідженого протоколу та додатків до нього вбачається, що наявність приватного інтересу у ОСОБА_1 - бажання "залишити на оплачуваній посаді керуючого справами Шосткинської міської ради та у подальшому особисто пройти відповідну атестацію після керуючого справами" не обгрунтована посиланням на будь-які докази (як прямі, так і непрямі), якими згідно ст. 251 КУпАП є є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Наявність у ОСОБА_1 вищевказаного приватного інтересу виводиться не з доказів, якими має обгрунтовуватись суть адміністративного правопорушення (зокрема, його суб`єктивна сторона), а безпосередньо з визначення цього терміну в Законі та його роз`яснень.

Між тим, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61 Конституції України). Наявність у особи приватного інтересу (в значенні ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції") не є чимось сталим, незмінним, загальновідомим та очевидним, таким, що не потребує хоча б мінімального обгрунтування.

Крім того, суд приходить до висновку, що вказана у протоколі хронологічна послідовність дій (атестація ОСОБА_2 та подальша атестація ОСОБА_1 ) не має причинно-наслідкового зв`язку, оскільки доказів цьому не надано, а підхід post hoc ergo propter hoc (після цього, значить по причині цього) є логічно помилковим. Суд також враховує, що згідно до п.3.2. Положення про проведення атестації посадових осіб місцевого самоврядування Шосткинської міської ради та її виконавчих органів, затвердженого розпорядженням міського голови за № 244К від 20.09.2021 атестація мала рекомендаційний характер, а остаточне рішення ухвалював міський голова.

Таким чином, за відсутності доказів наявності приватного інтересу ОСОБА_1 висновок про наявність реального конфлікту інтересів за вказаних у протоколах обставин не є обгрунтованим.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

За таких обставин, з огляду на приписи ст. 62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку про відсутність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 9, 172-7, 221, 247, 276, 283, 284, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складів цих адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя О.М.Сидорчук