Справа № 504/1404/24
Номер провадження 3/504/906/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2024смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пологи Пологівського району Запорізької області, громадянина України, непрацюючого, навчається в училищі, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 06.09.2022р. органом 5112, ІПН НОМЕР_2 ,

за ст.ст.130 ч.1, 126 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває справа, об`єднана в одне провадження відносно ОСОБА_1 за ст.ст.130 ч.1, 126 ч.2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №468356, складеного 23.03.2024р. поліцейським РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Білоус К.В. вбачається, що 23.03.2024р. о 00:12 год. за адресою: а/д М-28 «Одеса-Южне» 21 км. Одеського району Одеської області, ОСОБА_1 керував мопедом «Honda» б/н без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.2 ст.126 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №468355, складеного 23.03.2024р. поліцейським РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Білоус К.В. вбачається, що 23.03.2024р. о 00:12 год. за адресою: а/д М-28 «Одеса-Южне» 21 км. Одеського району Одеської області, ОСОБА_1 керував мопедом «Honda» б/н в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер», результат якого склав 0,50 %о. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні н/л ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень не визнав та в присутності свого законного представника ОСОБА_2 пояснив, що дійсно 23.03.2024р. біля 00:00 год. під час дії комендантської години він, будучи випившим, повертався додому. Мопедом не керував, а котив його. До нього під`їхали співробітники поліції, запитали куди він йде під час комендантської години та попросили зняти шолом. Коли він зняв шолом та почав спілкуватися, співробітники поліції повідомили, що з його ротової порожнини відчувається запах алкоголю. Він не оспорював, що вживав алкогольні напої. Співробітники поліції запропонували йому заплатити їм 12 тис. грн. і тоді його відпустять. Він відповів, що є неповнолітнім та таких грошей в нього немає. Тоді його посадили в автомобіль, запросили матір та він в її присутності продував алкотест, який показав, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Скарги на дії працівників поліції не писав, був в шоковому стані.

В судовому засіданні законний представник н/л ОСОБА_1 - ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 є її сином, поліцейські спочатку вимагали хабаря з нього, а потім їй зателефонував хтось із співробітників поліції та попрохали вийти з будинку. Співробітники поліції сказали заплатити їм 15 тис. грн., а вони в свою чергу не будуть оформлювати матеріали на її сина. В неї таких грошей не було. Син в її присутності та в присутності свідків продував прилад «Драгер», який був результат, вона не пам`ятає. Письмові пояснення писала під диктовку поліцейських, бо розгубилася.

В судовому засіданні особа, яка склала протоколи про адміністративне правопорушення - поліцейський РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 пояснив, що 23.03.2024р., під час перебування на добовому чергуванні на лінію «102» надійшло повідомлення від ПСПО про зупинку мопеда під керуванням водія, який має ознаки алкогольного сп`яніння. Під час прибуття на місце було виявлено, що водієм мопеду є неповнолітній ОСОБА_1 , тому було запрошено його законного представника матір для оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 в присутності матері продував прилад «Драгер», який дав позитивний результат. Було складено два протоколи, а саме за керування транспортним засобом без посвідчення водія та за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Особу ОСОБА_1 встановлювали за його паспортом, який надала його матір по приїзду до них додому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив, що є керівником підрозділу ПСПО, діє на підставі розпорядження та наказу. Так, 23.03.2024р. під час дії комендантської години ними під час перебування у складі ПСПО був помічений мопед, який рухався у напрямку до с.Олександрівка під керуванням особи у шоломі. Вони вирішили його зупинити, однак він не відреагував, тому одразу повідомили на лінію 102. Коли особу все ж таки вдалося зупинити, як раз під`їхали співробітники поліції, водій мопеду зняв шолом та під час спілкування виявилося, що він є неповнолітнім. У хлопця були присутні явні ознаки алкогольного сп`яніння. Оскільки особа була неповнолітньою, вони зателефонували його матері, після чого під`їхали до його будинку, запросили матір та в її присутності проводили адміністративну процедуру. Надавати хабаря хлопцю та його батькам ніхто із співробітників поліції та ПСПО не пропонував, навпаки вітчим хлопця намагався знайти шляхи вирішення даного питання у позапроцесуальний спосіб.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , повідомив, що 23.03.2024р. перебував у складі ПСПО та надав покази, які є аналогічними показанням свідка ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомив, що він був свідком того, як н/л ОСОБА_1 в присутності матері продував алкотест «Драгер», який показав позитивний результат, від проходження огляду в медичному закладі відмовився. Це відбувалося біля його будинку. ОСОБА_1 поводив себе зухвало, в його присутності хабарів ніхто не вимагав. Було складено два протоколи, а саме за керування транспортним засобом без посвідчення водія та за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , надав покази, які є аналогічними показанням свідка ОСОБА_6 , а саме те, що він був запрошений співробітниками поліції в якості свідка під час продуття н/л ОСОБА_1 приладу «Драгер», який підтвердив перебування його в стані алкогольного сп`яніння та подальшого складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина н/л ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена та підтверджується наступними матеріалами.

-даними протоколу про адміністративне правопорушення ААД №468356 від 23.03.2024р. за ч.2 ст.126 КУпАП;

-даними протоколу про адміністративне правопорушення ААД №468355 від 23.03.2024р. за ч.1 ст.130 КУпАП;

-письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 23.03.2024р., які узгоджуються з показаннями, наданими ними в судовому засіданні;

-первинними письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23.03.2024р., яка пояснила що 23.03.2024р., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в її присутності син ОСОБА_1 пройшов тест на сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого склав 0,5 %о. На сина було складено адміністративні протоколи за ч.1 ст.130 КУпАП та за ч.2 ст.126 КУпАП. Претензій до співробітників поліції не має.

-роздруківкою проходження ОСОБА_1 алкотесту «Драгер» від 23.03.2023р., результат склав 0,50 %о;

-актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 23.03.2024р.;

-відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, яким підтверджено, факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

-довідкою ТСЦ МВС №5147 від 02.04.2024р. на підтвердження того, що ОСОБА_1 посвідчення водія на території України не отримував;

Згідно п.2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2,3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При дослідженні відеозапису події, оцінюючи зовнішній вигляд та поведінку ОСОБА_1 , суд вважає, що, у стороннього спостерігача дійсно могли виникнути об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння. Крім того, в судовому засіданні останній не спростовував факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння.

Твердження н/л ОСОБА_1 про те, що не він керував мопедом, а котив його спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , описаними вище, та відеозаписом, з якого вбачається, що особа у шоломі саме здійснює керування мопедом, а не котить його. Доводи н/л ОСОБА_1 та його законного представника про те, що на відеозаписі відображено особу в шоломі, а обличчя ОСОБА_1 безпосередньо не видно, є неспроможними, оскільки допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що після зупинки транспортного засобу, водій зняв шолом, яким виявився ОСОБА_1 особу, якого встановлено. Крім того, під час допиту в судовому засіданні, ОСОБА_1 власне підтвердив, що шолом був на ньому, однак заперечував факт керування мопедом. На думку суду, така позиція є способом захисту, що обумовлено прагненням уникнути відповідальності за вчинені правопорушення. Доказів супротивного ОСОБА_1 та його законним представником не надано.

Жодних заперечень ОСОБА_1 у протоколах про адміністративне правопорушення не вказано. В первинних письмових поясненнях законний представник ОСОБА_2 також підтвердила обставини, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення, вказавши, що жодних претензій до співробітників поліції не має.

Згідно п.7 Розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результат проходження ОСОБА_1 алкотесту «Драгер» від 04.04.2024р., результат склав 0,50 %о, що підтверджує перебування його у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 , та його законного представника ОСОБА_2 про те, що співробітники поліції вимагали з них хабаря, суд розцінює критично, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, з відповідними скаргами вони до правоохоронних органів не зверталися, тому суд розцінює дане твердження як спосіб захисту, що в свою чергу не впливає на ступінь доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень.

Решта доводів та заперечень висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом; та ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст.13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Суд враховує суспільну небезпеку вчинених адміністративних правопорушень, особу ОСОБА_1 , який вчинив правопорушення будучи неповнолітнім, під час дії комендантської години в період впровадженого воєнного стану, його зухвалої поведінки в судових засіданнях та відсутності критичного ставлення до вчиненого, тому вважає неможливим застосувати до ОСОБА_1 заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП та вважає, що він підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах, що сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При цьому суддя зазначає, що згідно п.1.10 «Правил дорожнього руху» України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, що підтверджено довідкою ТСЦ 5147 від 02.04.2024р., тобто в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України, визначається як інша особа, тому суддя вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Враховуючи суспільну небезпеку та характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , суддя дійшов висновку, що на нього має бути накладено стягнення у виді штрафів за ч.1 ст.130 та ч.2 ст. 126 КУпАП (за більш серйозне правопорушення з числа вчинених), з урахуванням вимог ст.36 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 23, 27, 33-35, 36, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, 130 ч.1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення: за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн.; за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

На підставі ст.36 КУпАП, визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан