Код суду 233 № 233/7724/23
П О С Т А Н О В А

23 січня 2024 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Міросєді А.І., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , постановою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2023 року притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, якому роз`яснені права згідно ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, за ч.2 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи особою, 31 серпня 2023 року, о 15.15 год., у м. Костянтинівка, по пр. Ломоносова, 101, Донецької області, керував транспортним засобом ВАЗ 21053, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, порушення мови), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився. Суд приймав всі можливі заходи щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про місце та час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою, вказаною в протоколі, шляхом розміщення на офіційному Web-сайті Судової Влади України оголошення про виклик його до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, направлення повідомлення у додатку «Viber» на номер телефону, зазначений в протоколі.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з справ людини від 11 квітня 2011 року у справі «Жук проти України» вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їх вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їх право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.

З огляду на те, що ОСОБА_1 був достеменно обізнаний про складання щодо нього цього протоколу про адміністративне правопорушення та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не вжив заходів для явки до суду, не подавав письмових заперечень проти протоколу, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що право особи, щодо якої складено адміністративний протокол, на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак не з`явилася в судове засідання, не подавши клопотання про його відкладення.

У судовому засіданні досліджені такі наявні в матеріалах справи докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №051056 від 31 серпня 2023 року;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 серпня 2023 року;

- пояснення ОСОБА_1 від 31 серпня 2023 року;

- довідку Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області без дати;

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №906899 від 31 серпня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП ;

- фототаблиця;

- відеозапис від 10 листопада 2023 року (файл з назвою Х00 від 10.11.2023 о 12:46), тощо.

Дослідивши всі надані суду матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Правова процедура, що визначає механізм огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, регламентована зокрема ст. 266 КУпАП.

Згідно ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином законодавець чітко визначив два механізми фіксації проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки: 1) з використанням технічних засобів відеозапису; або 2) за участю свідків.

При дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 встановлено, що свідки до процедури огляду останнього на стан сп`яніння не залучались.

Таким чином, з огляду на незалучення до проведення огляду ОСОБА_1 двох свідків, відеозаписи створені з використанням технічних засобів відеозапису, відповідно до ст.251 КУпАП є єдиним належним доказом у справі про адміністративне правопорушення щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

В той же час, ретельним дослідженням наданого суду відеозапису (файл з назвою Х00 від 10.11.2023 о 12:46) з бодікамери поліцейського встановлено, що на ньому зафіксовано події, що відбувались 10 листопада 2023 року, відеозапис починається з діалогу працівників поліції з особою чоловічої статі, під відеозапис вказаній особі запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою, а також зафіксована сама процедура проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою з визначенням результату такого огляду у вигляді 0,90 проміле.

Враховуючи зазначене, наданий суду відеозапис містить інформацію, яка не має жодного відношення до події адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , яка мала місце 31 серпня 2023 року, а саме відмова останнього від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Отже, суд констатує, що відеозапис (файл з назвою Х00 від 10.11.2023) з бодікамери поліцейського є неналежним доказом у даній справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, за фактом відмови ОСОБА_1 31 серпня 2023 року о 15 годині 15 хвилин від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки не містить інформації, що має відношення до правопорушення, інкримінованого в провину ОСОБА_1 , що мало місце 31 серпня 2023 року.

Тоді як, відеозапис, яким зафіксовано подію адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, інкримінованого в провину ОСОБА_1 , що мало місце 31 серпня 2023 року о 15 годині 15 хвилин у м. Костянтинівці по пр. Ломоносова, 101, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №051056 від 31 серпня 2023 року, суду не надано.

Слід зауважити на тому, що постановою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 грудня 2023 року дана справа про адміністративне правопорушення поверталася для доопрацювання до Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області, у зв`язку не наданням суду відеозапису, яким зафіксовано подію адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 , що мало місце 31 серпня 2023 року (до протоколу було доданий диск, при відкритті якого було встановлено відсутність будь-яких відеозаписів, лише мався заархівований ярлик посилання, без самого відеозапису).

Однак фактично постанова судді виконана не була, та відповідно належний відеозапис подій, що мали місце 31 серпня 2023 року і які інкримінуються в провину ОСОБА_1 , в порушення вимог ст.ст.256,266 КУпАП, суду надані не були.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, відсутність належних і допустимих доказів у даній справі про адміністративне правопорушення, свідчать про недоведеність у судовому засіданні складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ч.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Нікополь Дніпропетровської області, - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя