Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/362/24
Провадження № 3/670/255/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року селище Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Мамаєв В.А., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, особи з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20.04.2024 року серії ААД № 255540, 20.04.2024 року о 15 год. 07 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Т-2315 керував мопедом Сузукі Летс-4 б/н в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, результат тестування - 0,23 ‰, тест № 55151, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання захисник ОСОБА_1 - Винту Є.Ю. не з`явився, але ОСОБА_1 просить проводити розгляд справи за відсутності захисника, буде захищатися самостійно, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності захисника.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав та пояснив, що дійсно 20.04.2024 року керував мопедом Сузукі Летс-4 та був зупинений працівниками поліції. Після продуття газоаналізатора він погодився із результатом 0,23 проміле, оскільки будучи інвалідом дитинства вживав алковмісні лікарські препарати, зокрема барбовал, та у зв`язку з цим не бажав їхати до закладу охорони здоров`я, щоб пройти повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Враховуючи, що газоаналізатор Drager Alcotest 6810 містить похибку при вимірюванні 0,04 ‰, то його захисник стверджує, що він мав показник 0,19 ‰ (0,23-0,04), що не підтверджує стан сп`яніння. Просить закрити провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (надалі ПДР), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі Інструкція) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно результатів тестування приладом аналізатор парів спирту Drager Alcotest 6810 ARAM-3576 від 20.04.2024 року тест № 5151, у ОСОБА_1 виявлено 0,23 ‰ алкоголю.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів проведено огляд ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, результат огляду на стан сп`яніння 0,23 ‰, з результатами тесту ОСОБА_1 погодився.

Згідно технічних характеристик газоаналізатора Alcotest 6810, зав. № ARAM-3576, його похибка у діапазоні вимірювання від 0,00 ‰ до 0,80 ‰ становить ± 0,04 ‰; у діапазоні від 0,80 ‰ до 5,00 ‰. становить ± 5 %.

Враховуючи наведене, оскільки результат тесту проведеного у ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу склав 0,23 ‰, то в цьому діапазоні вимірювань похибка складає ± 0,04 ‰, і остаточний результат тестування становить 0,19 ‰. Вказаний показник є нижчим від цифрового показника встановленого п. 7 розділу ІІ Інструкції (>0,20 ‰), а тому проведеним працівником поліції оглядом на стан алкогольного сп`яніння не встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєв проти Росії» від 30.05.2023 року, згідно якого у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 19.02.2020 року у справі № 04/8036/16-а.

З наведеного вбачається, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що 20.04.2024 року ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1-3 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР ратифіковано вказану Конвенцію.

Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 року. Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено у рішеннях ЄСПЛ у справах: «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р. та «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальним для цілей застосування Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Тому норми Конституції України щодо презумпції невинуватості необхідно застосувати і при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

З огляду на презумпцію невинуватості, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, а всі сумніви повинні трактуватися на корись особи.

Діяння повинно містити усі ознаки складу правопорушення, за відсутності хоча б однієї ознаки вважається відсутнім склад адміністративного правопорушення у цілому.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, органом Національної поліції не надано доказів перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому в його діях відсутня об`єктивна сторона, а отже і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 266, 283-285, 289, 294 КУпАП, п. 2.9а ПДР, п. 7 розділу ІІ Інструкції,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.А. Мамаєв