ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2024 Справа №607/306/24 Провадження №3/607/141/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді директора ТОВ «ЮВМ-Екструзія», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №567360 від 27 грудня 2023 року зазначено: «27 грудня 2023 року близько 21 год. 49 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем спільного проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою, принижував честь і гідність, штовхав, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що будь-яких протиправних дій щодо ОСОБА_2 не вчиняв. Також пояснив, що їжу з холодильника викинув тому, що нею отруїлась їхня дитина. При цьому, вказаний факт мав місце не 27 грудня 2023 року, а за тиждень до цього.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Турчин-Кукаріна І.В. в судовому засіданні просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді пояснила, що ввечері 27 грудня 20223 року між нею та ОСОБА_1 відбувся конфлікт, під час якого він почав сваритися на неї, агресивно висловлювався, виганяв з будинку та вдарив в руку. Після цього вона викликала поліцію. На даний час між нею та ОСОБА_1 триває процес поділу спільного сумісного майна подружжя, в тому числі житлового будинку в якому вони проживають. Судовий процес триває дев`ять місяців та протягом цього часу ОСОБА_1 постійно погрожує, обзиває її та принижує. Між ними відбуваються постійні сварки у присутності дітей. В будинку перебували діти, однак безпосередніми свідками події вони не були.

Представник потерпілої адвокат Сампара Н.М. вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Інспектор взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Фірменюк Г.Є. в суді пояснила, що 27 грудня 2023 року на службовий планшет надійшло повідомлення «Домашнє насильство», за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши за вищевказаною адресою було виявлено ОСОБА_2 у стурбованому емоційному стані, яка повідомила про те, що її чоловік ОСОБА_1 ображає її, виганяє з дому, викинув продукти харчування, вчиняє домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Також присутній був ОСОБА_1 , який поводив себе цілком адекватно. Відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП. Також в будинку була присутня неповнолітня дитина ОСОБА_3 .

Поліцейський взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_4 в суді пояснив, що в темну пору доби, біля 22:00 год. на службовий планшет надійшло повідомлення «Домашнє насильство», за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши за вищевказаною адресою було виявлено ОСОБА_2 . Також був присутній ОСОБА_1 . Від ОСОБА_2 було відібрано пояснення та відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Крім цього, ОСОБА_1 повідомив, що він також хоче написати заяву на ОСОБА_2 , оскільки відбулась сварка. Після цього, було проведено оцінку ризиків вчинення домашнього насильства та складено відносно ОСОБА_2 протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_2 не було. Безпосереднім свідком домашнього насильства він не був.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 (у присутності психолога) в судовому засіданні пояснила, що її мама ОСОБА_2 приготувала котлети та заморозила їх, однак вони були несвіжими, тому її тато ОСОБА_1 віддав їх собаці. Після того як мама це побачила, вона почала кричати до ОСОБА_1 та запитувала, чому він викидає їжу. Після цього вона почала викидати на вулицю консерви, висловлюючись при цьому нецензурними словами. В цей час тато покликав її та вона була безпосереднім очевидцем цих подій. Також вона бачила, що мама вимахувала руками до тата. При цьому, 27 грудня 2023 року між її татом та мамою також відбувся конфлікт, під час якого мама говорила про те, що тато викидає їжу яку вона приготувала. При цьому, її тато - ОСОБА_1 у вказаний день не виганяв ОСОБА_2 з дому, не штовхав її, не бив, не принижував та не висловлювався нецензурною лайкою до неї. Крім того, зазвичай ініціатором конфлікту є мама ОСОБА_2 , яка обзиває тата нецензурними словами. Її тато нецензурну лексику використовує дуже рідко.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 173-2 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до пунктів 3, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року (далі Закон) домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру

Таким чином Законом встановлено, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Отже, домашнє насильство є правопорушенням із матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є настання відповідних суспільно-небезпечних наслідків у виді шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого або реальної можливості заподіяння такої шкоди, тобто такої, що об`єктивно могла настати, але не настала через незалежні від волі кривдника обставини.

У справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Так, у справах про психологічне домашнє насильства обов`язково необхідно встановлювати які саме негативні наслідки для психологічного стану постраждалої особи, перелічені у пункті 14 частини першої статті 1 Закону, настали внаслідок дій кривдника.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, до матеріалів справи долучено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №567360 від 27 грудня 2023 року, у якому зазначено, що 27 грудня 2023 року близько 21 год. 49 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем спільного проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою, принижував честь і гідність, штовхав, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП;

- відеозапис під назвою export-yogtw, що міститься оптичному носію інформації диску DVD-R, на якому зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . В ході спілкування ОСОБА_2 повідомляє працівникам поліції про те, що ОСОБА_1 систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, виганяє з дому. Також на вказаному відеозаписі зафіксовано процес оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ;

- заяву ОСОБА_2 від 27 грудня 2023 року, відповідно до якої вона просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1 , який вчинив відносно неї фізичне та психологічне насильство, а саме: о 21 год. 49 хв. він виганяв її з їхнього будинку, викидав з холодильника їжу, штовхнув і вдарив її. Вказані дії він вчиняє не вперше;

- письмове пояснення ОСОБА_2 від 27 грудня 2023 року, у якому вона зазначила, що о 21 год. 49 хв. 27 грудня 2023 року її чоловік ОСОБА_5 вчинив сварку і викидав із холодильника всю їжу, яку вона приготувала для дітей. Також він виганяв її з будинку, який є їх спільною сумісною власністю. Він це робить щоденно, виганяє з будинку, штовхає її, обзиває нецензурними словами. О 21 год. 49 хв. він зі всієї сили штовхнув її, внаслідок чого завдав їй фізичного болю;

- витяг з ІПНП України від 03 січня 2024 року;

- рапорт інспектора взводу 1 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції Фірічанюк Г., з якого вбачається, що 27 грудня 2023 року на службовий планшет надійшло повідомлення «Домашнє насильство», за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши за вищевказаною адресою було виявлено ОСОБА_2 , яка повідомила про те, що її чоловік ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме висловлюється нецензурною лайкою, погрожує, принижує честь та гідність, чинив психологічний тиск в присутності дітей. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП. Крім цього, ОСОБА_1 написав на заявницю заяву та пояснення щодо вчинення стосовно нього домашнього насильства психологічного характеру. Відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №567482 за ст..173-2 КУпАП;

- форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 27 грудня 2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, дії визначені у пункті 14 частини першої статті 1 Закону (психологічне насильство) становлять склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, лише за умови, що внаслідок їх вчинення така шкода настала (що може підтверджуватись відповідними медичними документами, висновком експерта). В іншому ж випадку (за відсутності таких даних) доказуванню підлягає реальність сприйняття відповідних дій кривдника постраждалою особою як таких, що посягають на їх безпеку чи безпеку третіх осіб, створюють емоційну невпевненість, нездатність захистити себе. Ці дані можливо встановити і на підставі пояснень постраждалої особи та кривдника, але вони обов`язково мають бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (які саме дії, бездіяльність, висловлювання кривдника призвели до яких конкретно наслідків для постраждалої особи) і, відповідно, відображені у постанові судді.

За відсутності таких даних доведеною вину особи у вчинені домашнього насильства у формі психологічного насильства вважати не можна.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №567360 від 27 грудня 2023 року, ОСОБА_1 вчинив відносно ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

У заяві від 27 грудня 2023 року та письмовому поясненні від 27 грудня 2023 року ОСОБА_2 зазначила про те, що ОСОБА_1 словесно ображав її, шарпав, штовхав, вдарив та виганяв з будинку.

Під час надання пояснень в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 підтвердила те, що ОСОБА_1 27 грудня 2023 року ображав її нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою, принижував честь і гідність, штовхав та вдарив. Вказані дії вчиняє постійно.

При цьому, вказані доводи спростовуються поясненням допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що 27 грудня 2023 року між її татом та мамою дійсно відбувся конфлікт. При цьому, її тато - ОСОБА_1 у вказаний день не виганяв ОСОБА_2 з дому, не штовхав її, не бив, не принижував та не висловлювався нецензурною лайкою до неї.

Крім того, ОСОБА_1 заперечив вчинення будь-яких протиправних дій щодо ОСОБА_2 . Вказані пояснення підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка в судовому засіданні пояснила, що зазвичай ініціатором конфлікту є мама, яка обзиває її тата нецензурними словами.

Доводи ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 не була безпосереднім свідком конфлікту суд оцінює критично, оскільки у заяві від 27 грудня 2023 року, адресованій начальнику Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Олійник І.Я. зазначила те, що 27 грудня 2023 року ОСОБА_1 вчиняв відносно неї домашнє насильство, внаслідок чого прибігла дочка ОСОБА_6 , однак він не зупинився.

Пояснення працівників поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не можуть бути покладені в основу судового рішення на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки вони не були безпосередніми свідками конфлікту між сторонами.

Жодних інших доказів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_2 , які б поза розумним сумнівом спростовували пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та підтверджували відомості вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

При цьому, суд критично оцінює наданий потерпілою ОСОБА_2 відеозапис під назвою НОМЕР_1 , оскільки на відеозаписі не зафіксовано факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_2 . З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 разом із дочкою намагаються забрати від ОСОБА_2 пульт від телевізора. Будь-яких нецензурних слів чи інших дій, внаслідок яких могла бути завдана шкода психічному чи фізичному здоров`ю потерпілої, ОСОБА_1 на вказаному відеозаписі не вчиняє.

Також суд критично оцінює надану потерпілою фотокартку на якій зафіксовано синець, яка міститься на оптичному носію інформації диску СD-R, оскільки зі змісту вказаної фотокартки неможливо встановити механізм нанесення та час отримання вказаного синця.

Рапорт працівника поліції, який не містить фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, сам по собі, в силу положень ст.251 КУпАП не може бути доказом по даній справі.

Жодних інших доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували пояснення ОСОБА_1 та підтверджували відомості вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Отже, на підтвердження викладених у протоколі даних, всупереч вимогам ст.251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні будь-які докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В свою чергу суд вважає, що домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних стосунків. Оскільки конфлікт це особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Відтак людина, що чинить домашнє насильство, діє умисно, з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права й свободи, тоді як ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій це конфлікт.

Таким чином, словесні образи під час сварки, про які йдеться у протоколі про адміністративне правопорушення, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В даному випадку мав місце конфлікт на побутовому підгрунті, що підтвердила в судовому засіданні ОСОБА_2 , а також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_3 про те, що конфлікт між сторонами виник на побутовому підґрунті, після того як ОСОБА_1 викинув собакам котлети.

Однак беручи до уваги вищевикладене не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 268, 277, 287 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Cуддя Т. Я. Багрій