КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 369/18927/23

номер провадження: 33/824/899/2024

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бредюка Олега Миколайовича та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Бредюка Олега Миколайовича, поданої в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Цією ж постановою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, адвокат Бредюк О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2023 року скасувати. Винести нову постанову, згідно з якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАПна підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та встановити в діях ОСОБА_2 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, з притягненням останнього до адміністративної відповідальності.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суддею першої інстанції не з`ясовані всі обставини. Вказує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 485259 від 25 жовтня 2023 року зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем та, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу у русі автомобілю «Mazda», який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). Проте суддя першої інстанції не врахував, що фактично обидва автомобілі вже знаходились на головній дорозі перед залізничним переїздом, що підтверджується схемою місця ДТП. Тому вважає, що аналіз даної дорожньо-транспортної ситуації свідчить про те, що саме водій автомобіля «Mazda» ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги пунктів 10.1, 12.3, 13.1 ПДР, які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП.

Також зазначає, що в даному випадку водій ОСОБА_2 не міг не бачити, що він скоїв зіткнення з іншим автомобілем. Надані ним показання в суді першої інстанції, що нібито він не зрозумів і не відчув моменту контакту не відповідають дійсності і носять захисний характер. Вказує, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції пояснив, що він сигналив в момент первинного контакту водію ОСОБА_2 , щоб той зупинив автомобіль, проте останній проігнорував даний сигнал і навмисно пошкодив обидва автомобілі.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений апеляційним судом про час та місце судового засідання, про поважність причин неявки до суду не повідомив. В той же час захисник ОСОБА_1 - адвокат Бредюка О.М. та ОСОБА_2 вважали за можливе проводити розгляд поданої апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бредюка О.М., який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи її необґрунтованою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обгрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав не в повній мірі.

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Згідно з пунктом 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Вказаний пункт ПДР підкреслює права водіїв транспортних засобів, які здійснюють рух головною дорогою. Водії транспортних засобів, які здійснюють рух другорядною дорогою зобов`язані дати дорогу будь-яким транспортним засобам, що рухаються головною дорогою.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за порушення пункту 16.11 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів і є правильним.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддею першої інстанції були досліджені наявні у матеріалах справи дані, які містять:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 485259 від 25 жовтня 2023 року, в якому зазначено, що 25 жовтня 2023 року о 18 год 20 хв. у місті Вишневе на перехресті вул. Л.Українки та вул. Вітянська (нерівнозначні дороги), водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , та рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі (вул. Л.Українки). В результаті чого сталося зіткнення та автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги пункту 16.11 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.1);

- схема місця ДТП від 25 жовтня 2023 року, на якій відображено місце розташування автомобілів «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , та «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , на проїзній частині, місце їх зіткнення та перелік видимих пошкоджень транспортних засобів (а.с.3);

- письмові пояснення ОСОБА_2 , з яких слідує, що 25 жовтня 2023 року приблизно о 18 год 20 хв. він керував автомобілем «Mazda-6», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Вишневе по вул. Л.Українки та рухався в напрямку вул.Чорновола. В цей час рух через залізничний переїзд був перекритий. Вказував, що він знаходився у черзі на переїзд третім перед шлагбаумом на головній дорозі. Після відкриття переїзду водій автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись з другорядної дороги не надав йому перевагу в русі, в результаті чого в його автомобілі «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , відбулось складання лівого дзеркала заднього виду. Після цього між ним та водієм автомобіля «Volkswagen Passat» сталася словесна перепалка. Зазначав, що він поправив дзеркало і виїхав на вул.Чорновола, де його зупинив водій вказаного вище автомобіля «Volkswagen Passat». Вийшовши з автомобіля, він побачив пошкодження свого автомобіля, а саме, бампера і лівого крила. Факт ДТП відразу не зрозумів (а.с.4);

- письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких слідує, що 25 жовтня 2023 року приблизно 18 год 20 хв. він керував автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Вишневе по вул. Вітянська, що є другорядною дорогою, рухався в напрямку вул.Чорновола. В цей час залізничний переїзд було перекрито. Перед шлагбаумом він зупинився на вул. Л.Українки, а після його відкриття розпочав рух, перелаштовуючись на головну дорогу, пропустивши автомобіль. В цей час автомобіль «Mazda-6», д.н.з. НОМЕР_2 , свідомо почав рух і здійснив пошкодження його автомобіля. Незважаючи на те, що він зупинився і сигналив ОСОБА_2 про факт ДТП, останній на це не відреагував та намагався покинути місце ДТП. Після цього він наздогнав водія «Mazda-6» і зупинив його. Вказує, що на його зауваження водій «Mazda-6» висловлював погрози та спроби застосування фізичної сили. Після цього він, ОСОБА_1 , викликав наряд поліції (а.с.5);

- фотознімки дороги загального користування та наявних пошкоджень автомобілів, які долучені суддею місцевого суду до справи за клопотаннями адвоката Бредюка О.М. (а.с.17-21) та за клопотанням ОСОБА_2 (а.с.23-41).

За змістом ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішній переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, з дослідженої схеми місця ДТП, яка складена в присутності двох водіїв, підписана ними без зауважень та доповнень, а тому вважається, що вона відповідає фактичним обставинам події, вбачається, що на ній зафіксовано, що ДТП відбулась на перехресті нерівнозначних доріг вул. Вітянська та вул. Л.Українки у місті Вишневе, а саме, на проїзній частині дороги по вул. Л.Українки, яка є головною дорогою в напрямку руху до вул.Чорновола. Також на місці ДТП зафіксовано місце зіткнення зі слів кожного з водіїв, а саме, зі слів водія ОСОБА_1 , яке зазначене на схемі під №3, розташованого на відстані 1,4 м від правого краю проїзної частини головної дороги в напрямку руху до вул.Чорновола, та на відстані 8,92 м до залізничного переїзду; зі слів водія ОСОБА_2 , яке зазначене на схемі під №5, розташованого на відстані 2,25 м від правого краю проїзної частини головної дороги в напрямку руху до вул.Чорновола, та на відстані 17,7 м до залізничного переїзду. Також зазначена схема містить опис пошкоджень автомобілів, а саме: автомобіль марки «Mazda-6», д.н.з. НОМЕР_2 - пошкодження лакофарбового покриття переднього бамперу зліва, переданого лівого крила, пошкодження лівого дзеркала заднього виду; автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 - пошкодження лакофарбового покриття, переднього правого крила, передньої правої двері.

Характер та локалізація пошкоджень на автомобілях, з урахуванням місця зіткнення транспортних засобів, що було підтверджено двома учасниками ДТП та зафіксовано на схемі ДТП, вказує на те, що в момент ДТП водій «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , виїхавши з другорядної дороги, розпочав здійснювати маневр перестроювання на головну, не пропустивши автомобіль «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі. Це також підтверджується поясненнями ОСОБА_2 , наданими ним після ДТП та під час судового засідання в суді першої інстанції і апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що фактично обидва автомобілі вже знаходились на головній дорозі перед залізничним переїздом, що, на думку захисника, підтверджується схемою місця ДТП, апеляційний суд відхиляє з наведених вище підстав.

Таким чином, з`ясувавши умови дорожньої обстановки, а саме відомостей, які зафіксовані на схемі місця ДТП, характер та локалізація пошкоджень на транспортних засобах, напрямок руху автомобілів, їх місця зіткнення, а також характер дій обох учасників пригоди, з урахуванням наданих ними пояснень, апеляційний суд вважає, що суддею першої інстанції правильно встановлено, що водій «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу в русі автомобілю «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі по вул.Л.Українки, внаслідок чого відбулось ДТП.

Дослідивши наведені вище докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він допустив порушення пункту 16.11 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Що стосується доводів захисника про те, що саме водій автомобіля «Mazda» ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги пунктів 10.1, 12.3, 13.1 ПДР, які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП, то вони не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновків судді першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 16.11 ПДР, який у будь-якому випадку повинен був надати перевагу в русі автомобілю «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У своїх судових рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував на те, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачена, позбавляючи статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Європейської конвенції з прав людини.

Так, з урахуванням положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» рішення від 30 травня 2013 року та «Карелін проти Росії» рішення від 20 вересня 2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, в фактично судом).

Формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Протокол про адміністративне правопорушення - це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином встановлення вини особи у порушенні нею ПДР, що є підставою для її притягнення особи до адміністративної відповідальності, без наявності висунутого проти неї обвинувачення у формі складання протоколу компетентним суб`єктом владних повноважень, призведе до порушення права останньої на захист від конкретного адміністративного обвинувачення, що є неприпустимим.

Оскільки в межах даного судового провадження відбувається судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП в межах протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , то у апеляційного суду відсутні правові підстави для перевірки обставин щодо порушення ОСОБА_2 пунктів 10.1, 12.3, 13.1 ПДР під час ДТП, яка мала місце 25 жовтня 2023 року.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові щодо винуватості ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, адвокатом Бредюком О.М. не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є законною та обґрунтованою.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитися з висновком судді місцевого суду про те, що наявні в матеріалах справи докази беззаперечно не підтверджують вину водія ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, з таких підстав.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

За змістом диспозиції вказаної норми, передбачене нею адміністративне правопорушення може бути вчинено лише умисно, оскільки особа яка його вчиняє, усвідомлює протиправний характер своєї дії, передбачає її шкідливі наслідки і бажає їх або свідомо допускає настання цих наслідків.

У відповідності до пункту 2.10 а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Так, зі схеми місця ДТП вбачається, що на ній зафіксовано розташування транспортних засобів після зіткнення, а саме, автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , знаходяться на проїзній частині дороги по вул. Чорновола, 34 у місті Вишневе за залізничним переїздом, а місце зіткнення автомобілів зафіксовано на головній дорозі руху по вул. Л. Українки у місті Вишневе перед залізничним переїздом в напрямку руху до вул.Чорновола. Тобто автомобілі після ДТП не знаходяться на місці зіткнення.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що під час ДТП, яка сталася 25 жовтня 2023 року за участю його автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , та за участю автомобіля «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , він, ОСОБА_1 , зупинився і посигналив водію «Mazda-6» про факт ДТП, однак останній не відреагував та намагався покинути місце ДТП. Після цього, він наздогнав водія «Mazda-6» та зупинив його.

З пояснень ОСОБА_2 слідує, що після відкриття залізничного переїзду водій автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись з другорядної дороги не надав йому перевагу в русі, в результаті чого в його автомобілі «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , відбулось складання лівого дзеркала заднього виду. Після цього між ним та водієм «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , сталася словесна перепалка. Вказує, що він поправив дзеркало і виїхав на вул.Чорновола, де його зупинив водій вказаного вище автомобіля.

Таким чином, наведені вище докази свідчать про те, що водій автомобіля «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , відчувши зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого в його автомобілі «Mazda» відбулось складання лівого дзеркала заднього виду, однак на вказані обставини та на повідомлення йому водієм автомобілем «Volkswagen Passat», ОСОБА_1 про факт ДТП, не відреагував, залишивши місце пригоди, та зупинився лише після того коли його наздогнав водій автомобіля «Volkswagen Passat» ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимог п.2.10 а) ПДР, оскільки після зіткнення автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з його автомобілем «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , свідомо залишив місце пригоди, чим вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ст.122-4 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що постанова судді першої інстанції від 14 грудня 2023 року в частині закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою через невідповідність висновків судді фактичним обставинам адміністративного правопорушення, а тому постанова в цій частині підлягає скасуванню.

При цьому, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення 25 жовтня 2023 року, а тому відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП стягнення може бути накладено до 25 січня 2024 року.

Оскільки на момент вирішення питання про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, то апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2023 року в частині закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі щодо нього на підставі п.7 ч. 1 ст.247 цього Кодексу, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Бредюка Олега Миколайовича, поданої в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, залишити без змін.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2023 року в частині закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 цього Кодексу, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов