ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., розглянувши матеріали, що надійшла з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , за статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 053956 від 08.01.2024, складеного інспектором СРПП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Брацлавським Б.В., 08.01.2024 близько 07:35, в м. Жмеринка Вінницької області, по вул. Київській, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , залишив місце ДТП учасником якого він був, чим порушив вимоги пункту 2.10а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Його захисник Боднар Н.Б., повноваження якої підтвердженні ордером, заявила клопотання про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , оскільки ст. 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні захисник Бондаря В.В. просила закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, з підстав того, що дійсно 08.01.2024 сталась ДТП за участі автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , проте у останнього був відсутній умисел залишення місця ДТП, адже він просто забрав своє авто з проїжджої частини, щоб не створювати аварійну ситуацію для інших учасників руху та не заважати снігозбиральній техніці, яка працювала того дня у зв`язку зі складними погодними умовами, спричиненими сильним снігопадом. Крім того, ОСОБА_1 не приховував факту ДТП, а навпаки сам зателефонував працівникам поліції та повідомив про даний факт, що також стверджується і самим протоколом, відповідно до якого місцем вчинення ДТП є вулиця Київська в м. Жмеринка, яке збігається з місцем його складання.

Заслухавши пояснення захисника Боднар Н.Б., ознайомившись з письмовими запереченнями, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП настає в разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Термін «залишення місця дорожньо-транспортної пригоди», відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, має таке значення це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Пунктом 2.10 Правил дорожнього руху України встановлено перелік обов`язків водія в разі його причетності до дорожньо-транспортної пригоди, зокрема негайно зупинити транспортний засіб і залишатись на місці пригоди, не переміщати даний транспортний засіб, повідомити про ДТП орган поліції, чекати прибуття поліцейських.

Аналізуючи зазначені положення Кодексу у взаємозв`язку з вимогами Правил дорожнього руху України можна прийти до висновку, що суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, полягає у вчиненні умисних дій водієм, спрямованих на приховання ДТП, до якої він причетний.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З метою збирання доказів на співробітників поліції покладається обов`язок, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Однак при дослідженні матеріалів даної справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину складеним стосовно нього протоколом. Зокрема зібраними доказами у цій справі не спростовується позиція захисника, яка полягає в тому, що ОСОБА_1 не вчиняв умисних дій, спрямованих на приховання факту ДТП та обставин її скоєння, напроти особисто повідомив працівників поліції про факт ДТП, що відповідно не спричинило необхідності проведення поліцейськими заходів щодо його встановлення (розшуку) та розшуку керованого ним транспортного засобу, у зв`язку з чим він не мав умислу на залишення місця ДТП. Даний факт також підтверджується тим, що місце складання даного протоколу про адміністративне правопорушення повністю співпадає з місцем вчинення інкримінованого порушення, чим відповідно доводиться відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, зокрема такого його обов`язкового елементу, як суб`єктивної сторони у вигляді умислу.

За таких обставин з упевненістю неможливо стверджувати, що водій ОСОБА_1 умисно залишив місце ДТП та приховав обставини цієї пригоди, а тому наявність сумніву про цей факт повинно трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як протилежного не доведено матеріалами, зібраними патрульними поліції.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, спираючись на вищевикладене та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини стосовно останнього нічим не підтверджуються, керуючись ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, доходжу до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку з чим дана адміністративна справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 274, 280, 283, 284 КУпАП, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за статтею 122- 4 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Вінницького апеляційного суду області через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ