ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/726/24 Номер провадження 33/814/755/24Головуючий у 1-й інстанції Старокожко В. П. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання ОСОБА_1 , за участі: адвоката Подорожняка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Подорожняка В.В. поданої в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 гривень.

Згідно постанови судді, водій ОСОБА_2 , 22.03.2024 близько 20 год 40 хв в м. Хорол по вул. Глибокодолинській, 27 А Лубенського району Полтавської області керував автомобілем марки «ВАЗ21150» д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Подорожняк В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді про притягнення до відповідальності за порушення ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки "Drager Alcotest 6810", який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Із урахуванням викладеного, огляд ОСОБА_2 за допомогою технічного приладу марки "Drager Alcotest 6810", проведений із порушенням вимог Інструкції та положень ст. 266 КУпАП, у зв`язку із чим, результати проведеного огляду не можуть бути використані судом, як беззаперечний доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, вказує, що ОСОБА_2 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а позбавлення його права керування буде тягнути за собою меншу суспільну користь, ніж виховна мета такого стягнення, передбачена КУпАП.

Зауважує, що матеріали справи не містять даних про повідомлення працівниками Національної поліції Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про те, що ними було зупинено автомобіль, водієм якого виявився військовослужбовець ЗСУ, у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято 23.04.2024 року без особистої присутності ОСОБА_2 та його адвоката. Зі змістом постанови адвокат ознайомився лише 30.04.2024 через особистий кабінет у підсистемі «Електронний Суд», що підтверджується відомостями з матеріалів справи.

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про час, дату й місце апеляційного розгляду, у судове засідання апеляційного суду не з`явився, жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду не надсилав. За таких обставин вважаю за можливе апеляційний розгляд справи про адміністративне правопорушення проводити за відсутності ОСОБА_2 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши адвоката Подорожняка В.В. в підтримку апеляційної скарги, який не заперечував щодо проведення апеляційного розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Зважаючи на те, що участі у судовому засіданні ОСОБА_2 та його адвокат не приймали, так само як і не отримували копії постанови в день розгляду справи, тому вважаю слід поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується: - відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №015345 від 22 березня 2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager 6810.

Із наявного акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_2 22 березня 2024 року проводився за допомогою приладу Alcotest Drager 6810, з результатом погодився, та підписав без жодних зауважень.

Факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатами проведеного тесту за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, відповідно до якого вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 2,02% проміле. Цей результат ОСОБА_2 не оспорював, про що свідчить його власноручний підпис у цій роздруківці, а також у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння у графі «з результатом огляду згоден».

Відповідно до відомостей відеозапису, який міститься в матеріалах справи, зафіксовано процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, в ході спілкування працівники поліції виявили у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, на що ОСОБА_2 у добровільному порядку висловив бажання проходити огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest. За результатами тестування за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки, показники вказаного тесту склали 2,02% проміле алкоголю, щодо якого ОСОБА_2 жодних зауважень не висловлював, погодився із результатами огляду.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката, що протокол за ч.1 ст.130 КУпАП на військовослужбовця ОСОБА_2 , нібито, складено не уповноваженою на те особою, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), в тому числі й за статтею 130 КУпАП.

Так, порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Передбачене п. 22 ст. 7 Закону України «Про військову службу правопорядку у Збройних силах України» право військовослужбовців служби правопорядку, направляти у разі необхідності на медичний огляд водіїв військових транспортних засобів, не є виключним правом тільки військовослужбовців військової служби правопорядку. Таке право згідно чинного законодавства мають і поліцейські, а відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Посилання адвоката на вимоги ст. 266-1 КУпАП, не є слушними, оскільки вказана норма статті передбачена лише для тих військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Окрім того, у відповідності до положень ст. 235-1 КУпАП, військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядає справи про вчинені водіями військових транспортних засобів - військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків правопорушення, передбачені частинами першою, четвертою і п`ятою статті 121,статтею 121-1, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями124-1-126,статтею 132-1 цього Кодексу. Стаття 130 КУпАП до переліку вищевказаних статей не відноситься.

Таким чином, ОСОБА_2 , хоче і є військовослужбовцем, проте даних про виконання ним обов`язків військової служби, в розумінні ст. 24 вищевказаного Закону, 22 березня 2024 року в ході вчинення адміністративного правопорушення апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП складено уповноваженою посадовою особою.

Що стосується тверджень апелянта про здійснення медичного освідування ОСОБА_2 за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, то вони є надуманими.

Так, положеннями п.п.1, 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, унормовано, що за наявності ознак, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Спеціальним технічним засобом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння є алкотестер - прилад для швидкого визначення концентрації алкоголю в крові людини шляхом аналізу повітря, яке вона видихає.

Згідно з наказом МОЗ України від 10 лютого 2010 року №95 прилад електродіагностичний "Alcotest 6810" внесено до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення України та дозволено для застосування в медичній практиці.

Відповідно до положень Закону України «Про метрологію, метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається. Пунктом 1 ст.17 вказаного Закону України передбачено, що законодавчо врегульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Водночас законом не встановлено вимог до законодавчого регулювання засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають у експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Таким чином, газоаналізатори виробництва компанії «Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина», що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, що узгоджується зі змістом повідомлення заступника генерального директора ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів".

Отже, прилад «Drager Alсotest 6810», який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, дозволений МОЗ та має свідоцтво про державну реєстрацію.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву та давали суду підстави для висновку про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Постанова судді суду першої інстанції відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

За таких підстав, обґрунтування апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Подорожняку В.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Хорольського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Подорожняка В.В. подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2024 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко