справа № 619/2884/24
провадження № 3/619/776/24
ПОСТАНОВА

іменем України

10 червня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.
розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

12 квітня 2024 року о 23 год 43 хв у м. Дергачі Харківського району Харківської області по вул. Інтернаціональній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «АЗЛК 2141» р/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alkotest Drager ARLJ 0190 відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винуватість у вчиненому правопорушенні не визнав, просив провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення та за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Остропілець В.І. просила провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення та за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Надала до суду письмові пояснення, у яких посилається на те, що зпротоколом про адміністративне правопорушення не погоджується в повному обсязі, оскільки він складений співробітником поліції за відмову правопорушника в проходженні огляду на стан сп`яніння. Тобто факт алкогольного сп`яніння в момент керування ТЗ, повинен бути встановлено спеціальним медичним обстеженням і підтверджено відповідним актом. Результат огляду оформлюється протоколом. Оформлення протоколів, та направлення на відео не зафіксовано. До протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими не було додано жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про вчинення адміністративного правопорушення. До протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими було додано направлення та акт, які були складані у його відсутність, про їх існування впізнали лише коли матеріали надійшли до суду і які жодним чином не підтверджують факту вчинення адміністративного правопорушення.Поліцейськими не додано до протоколу про адміністративне правопорушення жодного фото та відео доказу, які могли б свідчити про факт вчинення адміністративного правопорушення.В протоколі про адміністративне правопорушення в графі «до протоколу додаються» зазначено диск з відео, однак не зазначено на який прилад, а також серія та номер прилада.Також початок відео о 22 год 42 хв, а у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 23 год 43 хв. Тобто не зрозуміло як поліцейській 12.04.24 року о 22 год 42 хв передбачив, що буде відбуватися 12.04.24 року о 23 год 43 хв. Також протокол та направлення зазначені у одну и туж годину. Якщо подивитися на відеозйомку, яку надають у якості доказів та прикладають до матеріалів справ, то відео не можна брати як доказ, так як на ньому відсутнє що саме він керує транспортним засобом, що його зупиняють. Немає моментів складання документів, надання драгеру для продуття. А тому, відео не можна вважати належним доказом та допустимим по справі. Також, є достатні підстави вважати, що працівниками поліції, якими складено протокол було порушено та обмежено його процесуальні права, в тому числі право на захист, адже скористатись допомогою захисника на місці він не мав можливості, його прав роз`яснено не було, що також зафіксовано на відео. Також ОСОБА_1 не повідомили про проведення зйомки, і це зафіксовано на відео, а тому однією з підстав не притягнення до адміністративної відповідальності може бути «не повідомлення про проведення зйомки на боді-камеру». Також матеріали справи і відеозапис не містять підтвердження того, що поліцейським було запропоновано проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного засобу, а саме алкотестеру Драгер 0190. Матеріали справи не містять достатніх доказів, які вказували б на те, що поліцейським зупинявся правопорушник, керуючи транспортним засобом і на місці зупинки транспортного засобу було запропоновано проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Отже, на думку захисника, матеріали справи не містять достатніх доказів, які вказували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені в статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 62 Конституції України, яка гарантує дотримання державою принципу презумпції невинуватості особи, передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння визначається статтею 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 р. № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858. Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп`яніння.

Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (п.3 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395).

Пунктом 6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, передбачає два способи такого огляду: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); -лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Розділом ІІ вказаної Інструкції регламентовано порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Так, цим розділом передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в відповідному додатку до цієї Інструкції.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доведена у повному обсязі та підтверджується відомостями, зазначеними в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 289100 від 12.04.2024, в якому зафіксовано факт порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху, відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, рапорті працівника поліції.

З огляду на протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «АЗЛК 2141» р/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alkotest Drager ARLJ 0190 відмовився.

Отже обставини, які зафіксовані в протоколі, а саме наявність у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, згідно п. 2.5 ПДР України, запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у закладі охорони здоров`я.

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями зазначеним у ньому, проте від підпису відмовився.

При цьому належить врахувати, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловив будь-яких зауважень щодо його змісту, зокрема, не висловив заперечень відносно того, що він керував транспортним засобом.

Належить також взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва із питанням ініціювання проведення службової перевірки щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу, не звертався із позовом до суду в порядку КАСУ щодо дій працівників поліції, а також не звертався із відповідними заявами щодо дій працівників поліції під час складення ними протоколу у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів.

Тобто, ОСОБА_1 не скористався своїм правом на оскарження дій чи бездіяльності працівників поліції під час складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, вказані в протоколі обставини підтверджуються відомостями рапорту працівника поліції, відповідно до яких, 12.04.2024 під час несення служби у складі СРПП Лопань-42 ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) приблизно о 23:43 год під час патрулювання території Дергачівського району за адресою: м. Дергачі, по вул. Інтернаціональна було виявлено транспортний засіб «АЗЛК 2141» р/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у комендантську годину. Даний транспортний засіб було зупинено та під час спілкування з водієм ОСОБА_1 в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку від чого останній відмовився, що було зафіксовано на портативний відеореєстратор № 11.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.04.2024 також вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Дослідивши в судовому засіданні наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, вбачається що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 та виявивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння запропонували водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та у медичному закладі, однак останній відмовився.

Крім того, на цьому відеозаписі також зафіксовано те, що під час спілкування з працівником поліції ОСОБА_1 не висловив заперечень відносно того, що він не є водієм транспортного засобу.

За таких обставин, доводи захисника про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Отже доводи захисника про те, що матеріали справи не містять відомостей, що є доказом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто його перебування за кермом, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

Посилання захисника на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений співробітником поліції за відмову правопорушника в проходженні огляду на стан сп`яніння. Тобто факт алкогольного сп`яніння в момент керування транспортним засобом, повинен бути встановлено спеціальним медичним обстеженням і підтверджено відповідним актом суд вважає необґрунтованими, оскільки що саме відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляду на стан сп`яніння є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані сп`яніння чи ні, а тому, адміністративна відповідальність, настає в цьому випадку, саме за відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законодавством порядку, що знайшло своє підтвердження у відомостях відеозапису та у рапорті працівника поліції, що, в свою чергу, вказує на наявність ознак складу цього правопорушення.

Доводи сторони захисту з приводу неточності часу, а саме того, що початок відео о 22 год 42 хв, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 23 год. 43 хв та у направленні зазначені у одну и ту ж годину дійсно знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Натомість, наявність помилок у зазначених документах щодо часу не впливають на сутність обставин, які встановлені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 289100 від 12.04.2024.

Щодо посилань захисника на те, що його працівники поліції не повідомили про проведення зйомки, і це зафіксовано на відео, а тому однією з підстав не притягнення до адміністративної відповідальності може бути «не повідомлення про проведення зйомки на боді-камеру» суд зазначає, що відеозапис працівників поліції не є єдиним доказом, завдяки якому зафіксовано адміністративне правопорушення. Визначальними є відомості протоколу про адміністративне правопорушення, який підписаний належним працівником поліції, а на підставі відеозапису встановлюються додаткові відомості про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів сторони захисту з приводу того, що працівниками поліції, якими складено протокол було порушено та обмежено процесуальні права ОСОБА_1 , в тому числі право на захист, адже скористатись допомогою захисника на місці він не мав можливості, його прав роз`яснено не було, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Системний аналіз вказаної норми свідчить про те, що особа має право користуватися юридичною допомогою адвоката саме при розгляді справи про притягнення її до адміністративної відповідальності. Розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП віднесено до повноважень судів.

ОСОБА_1 скористався такою можливістю та залучив адвоката Остропілець В.І., яка і здійснює представництво його інтересів у цій справі.

З огляду на викладене, такі доводи сторони захисту є безпідставними та не свідчать про порушення прав на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, жодними положеннями діючого законодавства не передбачено обов`язок працівника поліції проводити огляд водія на стан сп`яніння у присутності адвоката або забезпечувати особу, відносно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, захисником.

Інші доводи захисника також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, сукупність вищенаведених доказів повністю підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і є безсумнівними доказами порушення ним пункту 2.5 ПДР України.

Отже, під час розгляду справи судом з`ясовано обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не надано.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння і складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п.2.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі статтями 34, 35 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшуються відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

Отже, з огляду на характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його винуватості за адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про накладення на нього адміністративного стягнення, встановленого санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.п. 5 п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення: 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року № 3460-IX прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2024 року встановлений в розмірі 3028,00 гривні.

Так як на ОСОБА_1 накладається адміністративне стягнення, то відповідно до ст. 401 КУпАП йому необхідно сплатити судовий збір. Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу у сфері забезпечення дорожньогоруху:р/р UA0020001, код за , отримувач ГУК Харківська область/Харківобл/21081300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код бюджетної класифікації 21081100, справа № 619/2884/24, провадження № 3/619/776/24.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір» Дергачівський районний суд Харківської області.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Є. А. Болибок