Яготинський районний суд Київської області
Cправа №: 382/829/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року Суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Головного управління ДПС у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Автогазтрейд», РНОКПП: НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 930/10-36-07-02 від 25.04.2024 року, під час проведення документальної планової перевірки ТОВ "АВТОГАЗТРЕЙД"(податковий номер 40529333), яке знаходиться за адресою Київська область, Яготинський район, м. Яготин, вул. Незалежності, 82а, кв. (офіс) 59, щодо встановлення дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 30.09.2023 встановлено, що посадова особа ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), директор ТОВ "АВТОГАЗТРЕЙД" вчинив порушення в частині ведення податкового обліку, а саме: п.44.1 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на прибуток підприємств на загальну суму 139115 грн, в тому числі за 2018 рік на суму 57200 грн., за 2019 рік на суму 22569 грн, за 2021 рік на суму 3678 грн, за 2022 рік на суму 55668 грн.; п.44.1 ст.44, п.189.1 ст. 189, п.198.1 198.3 абзацу г п. 198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 138418 грн, у тому числі за липень 2018 на суму 10179 грн, за серпень 2018 на суму 7558 грн, за листопад 2018 на суму 26698 грн, за грудень 2018 на суму 12477 грн., за січень 2019 на суму 17193 грн, за березень 2019 на суму 29327 грн, за квітень 2019 на суму 30479 грн, за липень 2019 на суму 963 грн, за серпень 2019 на суму 1880 грн та за вересень 2019 на суму 1664 грн.

Дата, час і місце вчинення порушення: порушення виявлено 25.04.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , акт перевірки від 25.04.2024 року № 26277/10-36-07-02-12/40529333. Відповідальність за вказані дії передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 07.05.2024 року між суддями головуючим обрано суддю Нарольського М. М.

Постановою від 09.05.2024 року даний матеріал було направлено до Головного управління ДПС у Київській області для належного оформлення.

07.06.2024 року матеріал повернуто до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 07.06.2024 року між суддями головуючим обрано суддю Кисіль О. А.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся за адресою вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, будь-яких заяв до суду не надходило.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні Смірнов проти України (рішення від 08.11.2005 року у справі Смірнов проти України , заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі Каракуця проти України ( Karakutsya v. Ukraine ), заява № 18986/06, § 71).

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, у їх сукупності, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення(проступком) визнається протиправна, винна(умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до вимог ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, звязані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоровя населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обовязків.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст.251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Частиною 1 статті 163-1 КУпАП України передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 3 листопада 2015 р. №826/20761/14, висновки, викладені в акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, у основу яких покладено згадувані висновки акта.

Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами передбачено, що за результатами розгляду матеріалів документальної перевірки, у терміни та порядку, встановлені Податковим Кодексом, приймаються відповідні податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до п.1 Розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість, що передбаченіКодексомабо іншимзаконодавством,і складаєподаткове повідомлення-рішенняу випадку,зокрема,якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобовязань, податкового кредиту, суми бюджетного відшкодування та/або завищення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків, що заявлені у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

У якості доказів винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП податковим органом надано витяг з акта про результати документальної планової перевірки від 25.04.2024 року № 26277/10-36-07-02-12/40529333, протокол від 25 квітня 2024 року.

Слід зазначити, що акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, є джерелом доказів, однак не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання (Постанова ВСУ від 10 вересня 2013 року у справі №21-237а13).

Акт лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії. Він є лише документом, що фіксує певні обставини так, як їх бачить працівник податкового органу, який проводить перевірку.

Судом встановлено, що в порушення ч.1 ст.256 КУпАП в протоколі невірно визначено й час вчинення адміністративних правопорушень, а саме, особа, яка його склала, вважає, що вказані правопорушення є триваючими, датою вчинення є період часу з 01.01.2017 по 30.09.2023 встановлено, що посадова особа ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), директор ТОВ "АВТОГАЗТРЕЙД" вчинив порушення в частині ведення податкового обліку, а саме: п.44.1 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на прибуток підприємств на загальну суму 139115 грн, в тому числі за 2018 рік на суму 57200 грн., за 2019 рік на суму 22569 грн, за 2021 рік на суму 3678 грн, за 2022 рік на суму 55668 грн.; п.44.1 ст.44, п.189.1 ст. 189, п.198.1 198.3 абзацу г п. 198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 138418 грн, у тому числі за липень 2018 на суму 10179 грн, за серпень 2018 на суму 7558 грн, за листопад 2018 на суму 26698 грн, за грудень 2018 на суму 12477 грн., за січень 2019 на суму 17193 грн, за березень 2019 на суму 29327 грн, за квітень 2019 на суму 30479 грн, за липень 2019 на суму 963 грн, за серпень 2019 на суму 1880 грн та за вересень 2019 на суму 1664 грн., що не відповідає фактичним обставинам справи та сутності правопорушення, за умови наявності його складу.

Виходячи з того, що податкові декларації за змістом п.49.1. ст.49 Податкового кодексу подаються за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків, дата порушення має бути чітко визначена й окремо по кожному звітному періоду, тобто, із врахуванням змісту протоколу, - за червень, липень та серпень 2022 року. Уточнення декларації з податку на додану вартість не свідчить про тривалість правопорушення.

За приписами п.49.2., 49.4 ст.49 Податкового кодексу, платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності. Платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Слід наголосити, що відповідно до п.49.8. ст.49 ПК України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. Тобто, якщо уповноважена посадова особа контролюючого органу прийняла відповідну декларацію, строки подання якої передбачені в даному випадку п. 49.18.1. зазначеної норми ПК України, саме до цих строків подання й має прив`язку дата вчинення правопорушення й, відповідно, що вказані порушення не мають триваючого характеру, оскільки не пов`язані із тривалим чи безперервним невиконанням обов`язків платником податків (суб`єктом оподаткування).

Триваючим адміністративним правопорушенням, при цьому, є саме порушення, пов`язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених певною правовою нормою. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу, і весь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Таким чином, триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок. Періодичність некоректного подання податкової звітності також не свідчить про тривалий характер правопорушення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення та витягу з акта перевірки від 25.04.2024 р. вбачається, що ОСОБА_1 порушив порядок ведення податкового обліку за липень 2018 року, за серпень 2018 року, за листопад 2018 року, за грудень 2018 року, за січень 2019 року, за березень 2019 року, за квітень 2019 року, за липень 2019 року, за серпень 2019 року та за вересень 2019 року, четвертий квартал 2021, 2022 року.

Згідно ч.2 ст. 38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Норми КУпАП не містять визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у постанові Верховного Суду від 11 травня 2018 року, справа № 804/401/17, триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №158/286/17 та від 19 травня 2020 року у справі №404/1794/16.

Тобто, дане правопорушення є закінченим у момент вчинення (не вчинення) конкретної дії.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та акта перевірки вчинене правопорушення не відноситься до триваючого, а відтак строк притягнення до відповідальності закінчився.

Відповідно доп.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За таких обставин, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення та витягу з акта перевірки від 25.04.2024 р. ОСОБА_1 вчинив порушення за липень 2018 року, за серпень 2018 року, за листопад 2018 року, за грудень 2018 року, за січень 2019 року, за березень 2019 року, за квітень 2019 року, за липень 2019 року, за серпень 2019 року та за вересень 2019 року і четвертий квартал 2021, 2022 року, а тому на момент розгляду справи минув строк притягнення особи, на яку було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 38, 247, 284, 297 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у звязку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Суддя Кисіль О. А.