г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4819/19
Номер провадження 3-в/213/2/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року місто Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Мазуренко В.В., розглянув у приміщенні суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області подання провідного інспектора Голосіївського районного відділу Філії державної установи "Центр пробації" в місті Києві та Київській області Олени Кудрицької стововно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого постановою від 16.01.2020 року Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.183-1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про вирішення питання про давність виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, та яка надішла на виконання до Голосіївського районного відділу Філії державної установи "Центр пробації" в місті Києві та Київській області 22.05. 2023 року.

12.06.2023 року ОСОБА_1 з`явився до органу з питань пробації, де йому було роз`яснено порядок та умови відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт. Однак, останній у письмовому поясненні відмовився від отримання направлення на відпрацювання суспільно корисних робіт, обгрунтувавши відмову тим, що має захворювання: ВІЛ-інфекція, клінічна стадія ІІІ, та надав відповідну медичну виписку від 24.03.2023 року Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №5».

12.06.2023 року до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №5» було направлено запит про надання інформації довідкового характеру чи може ОСОБА_1 виконувати фізичну роботу, маючи вищезазначене захворювання.

20.06.2023 року до відділу з питань пробації надійшла відповідь про те, що надання інформації не відноситься до компетенціїї закладу.

07.08.2023 роуку та 14.08.2023 року ОСОБА_1 за місцем проживання повторно були направлені виклики для відбування стягнення..

28.08.2023 року правопорушник прибув до уповноваженого органу, повторно відмовився відбувати адміністративне стягнення.

30.08.2023 року стосовно правопорушника ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, на підставі порушення ст.31-1 КУпАП, керуючись ст.304 КУпАП, направлено до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.09.2023 року протокол про адміністративне правопорушення та матеріали особової справи було повернуто до уповноваженого органу для розгляду справи за місцем його вчинення.

11.10.2023 року до Голосіївського районного суду міста Києва було скеровано протокол про адміністративне правопорушення для прийняття рішення стосовно ОСОБА_1 . Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 07.11.2023 року протокол було повернуто до уповноваженого органу з питань пробації для належного оформлення. Також, у постанові зроблено наголос про врахування наявності у правопорушника тяжкого хронічного захворювання.

Станом на 04.01.2024 року постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт залишається не виконаною з обєктивних обставин.

Станом на 04.01.2024 року з моменту набрання чинності постанови Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2020 року стосовно ОСОБА_1 минуло 3 роки 11 місяців 7 днів.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 304, 305 КУпАП просить звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(даліКонвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4Рекомендації №R(91)1Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року

(справа №10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст.80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Встановлено, що з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло два роки.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 відповідно до ст.303, 304 КУПАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 247, 283-285, 294, 302, 304 КУпАП, ст.80 КК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Голосіївського районного відділу Філії державної установи "Центр пробації" в місті Києві та Київській області Олени Кудрицької про вирішення питання про давність виконання судового рішення - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування адміністративного стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2020 року, за ч.1 ст.183-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення,

Постанова набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В. Мазуренко