Справа №639/5162/24
Провадження № 3/639/1935/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Васильєва Н.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 18 серпня 2024 року о 19:00 год. ОСОБА_1 за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 , в ході якої здійснив дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні образливими висловами на адресу останньої та приниженнях, внаслідок чого завдав їй психологічних страждань, чим допустив домашнє насильство. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав, пояснив, що 18.08.2024 року у вечірній час доби, за місцем його мешкання, між ним та його дружиною на побутовому ґрунті дійсно виникла сварка, ініціатором якої була ОСОБА_2 , в ході якої остання виражалась на його адресу нецензурною лайкою. Приводом для сварки було нібито умисне викрадення ним грошових коштів з кредитної картки потерпілої. Зазначив, що в цей день він не вчиняв жодного домашнього насилля психологічного характеру відносно своєї дружини, не висловлювався нецензурною лайкою. Вважав, що ОСОБА_2 викликала співробітників поліції лише з метою впливу на нього.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила 12.08.2024 року її чоловік ОСОБА_1 умисно вкрав у неї грошові кошти з кредитної картки. 18.08.2024 року у вечірній час доби, вона, прийшовши додому та побачивши свого чоловіка разом з товаришем, які вживали пиво, вчинила з ОСОБА_1 сварку з приводу неповернення останнім належних їй грошових коштів, в ході якої голосно кричала та вилила чоловіку пляшку пива на голову. Оскільки ОСОБА_1 на неї жодним чином не реагував та не повертав назад грошові кошти, вона викликала співробітників поліції. Зазначила, що в той день ОСОБА_1 не висловлювався на її адресу нецензурною лайкою або якимось іншим чином ображав її чи принижував, конфлікт між ними триває вже декілька років.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Судовим розглядом встановлено, що 18.08.2024 р. інспектором УПП в Харківській області Штонденко Ю.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №217737 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Додатками до протоколу зазначено: форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 ; письмові заява та пояснення ОСОБА_2 від 18.08.2024 року; відеозапис з нагрудних камер поліцейських від 18.08.2024 року.

З долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що 18.08.2024 року у вечірній час доби співробітники патрульної поліції прибули за викликом за адресою: АДРЕСА_2 , де їх зустріла ОСОБА_2 . В подальшому на відеозаписах зафіксовано, що ОСОБА_2 повідомила поліцейським, що її чоловік ОСОБА_1 вкрав у неї грошові кошти та не збирається їх повертати, у зв`язку із чим вона була вимушена викликати працівників поліції, після чого остання написала заяву та надала відповідні письмові пояснення. В цей час, ОСОБА_1 надав співробітникам поліції свої пояснення з приводу виниклої конфліктної ситуації аналогічні тим, які були ним надані у судовому засіданні, після чого також написав заяву про вчинення його дружиною ОСОБА_2 домашнього насилля психологічного характеру відносно нього.

На запитання поліцейського ОСОБА_2 повідомила, що в цей день ОСОБА_1 не ображав її нецензурною лайкою або якимось іншим чином принижував чи ображав, конфлікт між ними триває вже давно, а 18.08.2024 року досяг свого «апогею». Вислухавши пояснення обох сторін, поліцейські склали протоколи за ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Таким чином, обставини домашнього насильства, описані у протоколі серії АПР18 №217737 від 18.08.2024 року, спростовуються поясненнями ОСОБА_1 , самої ОСОБА_2 , наданими у судовому засіданні, а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася із заявою в поліцію про прийняття мір до її чоловіка ОСОБА_1 , оскільки останній 12.08.2024 року вкрав належні їй грошові кошти та до моменту написання заяви їх не повернув. При цьому протокол про адміністративне правопорушення складений на ОСОБА_1 за ст. 173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насилля.

Суд зазначає, що конфлікт, який стався між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

Сама по собі сварка не формує собою домашнє насильство та утворює склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли така сварка спрямована на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 18.08.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст. 173-2, п.1 ч.1 ст. 247, ст. ст. 268, 279, 283, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Васильєва