ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/62/24 Справа № 707/3648/23 Категорія: ч. 1 ст.163-1 КУпАПГоловуючий у І інстанції Морозов В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , директора ТОВ ЧЕРКАСИГАЗІНВЕСТ, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 5 (п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коц.

в с т а н о в и в :

Відповідно постанови суду першої інстанції, директором ТОВ ЧЕРКАСИГАЗІНВЕСТ ОСОБА_1 занижено податок на прибуток на загальну суму 5235227 грн., в т.ч. за 2017 рік на суму 1760167 грн., 2018 рік на суму 1917361 грн., 2019 рік на суму 1293167грн., 2022 рік на суму 24146 грн., півріччя 2023 року на суму 240386 грн., з них за 1 квартал 2023 року на суму 249404 грн. та завищено податок на прибуток за 2020 рік на суму 6045 грн., 2021 рік на суму 2177 грн., чим порушено вимоги п. 44.1, 44.2, 44.6 ст.44, п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, пп. 140.4.4 п. 140.5 ст.140 розд. III Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ, ст.1, ст.3, ч. 1,2 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 року за №996-ХІ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. п.2, пп.2.13 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року за №88, п. 5, п.8, п.9 П(С)БО 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 02.11.1999 №751/4044, п.7 П(С)БО 15 «Дохід», п.6, п.17, п.18, п. 20, п.21, п.29, ст.10, ст.20 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, п. 5.5 П(С)БО №25 «Спрощена фінансова звітність», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 №39, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2000 за № 161/4382, п.3 розділу III Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 Загальні вимоги до фінансової звітності, п.З.2, п.3. 10 розділу III наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2013 року №433 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності»;

Занижено податок на додану вартість на загальну суму 5780373 грн., в т.ч. за січень 2017 року на суму 94625 грн., лютий 2017 року на суму 110211 грн., березень 2017 року на суму 142924 грн., за квітень 2017 року на суму 173942 грн., травень 2017 року на суму 163272 грн., червень 2017 року на суму 177816 грн., за липень 2017 року на суму 137169 грн., за серпень 2017 року на суму 168887 грн., за вересень 2017 року на суму 189493 грн., за жовтень 2017 року на суму 223257 грн., за листопад 2017 року на суму 220800 грн., за грудень 2017 року на суму 168298 грн., за січень 2018 року на 103389 грн., за лютий 2018 року на суму 117006 грн., за березень 2018 року на суму 115053 грн., за квітень 2018 року на суму 130551 грн., за травень 2018 року на суму 215853 грн., за червень 2018 року на суму 174741 грн., за липень 2018 року на суму 211880 грн., за серпень 2018 року на суму 252412 грн., за вересень 2018 року на суму 194547 грн., за жовтень 2018 року на суму 366365 грн.. за листопад 2018 року на суму 228159 грн., за грудень 2018 року на суму 93838 грн., за січень 2019 року на суму 64442 грн., за лютий 2019 року на суму 64413 грн.. за березень 2019 року на суму 101143 грн., за квітень 2019 року 144948 грн., за травень 2019 року на суму 151707 грн., за червень 2019 року на суму 129939 грн., за липень 2019 року на суму 122366 грн., за серпень 2019 року на суму 113153 грн., за вересень 2019 року на суму 159281 грн., за жовтень 2019 року на суму 171422 гри., за листопад 2019 року на суму 134088 грн., за грудень 2019 року на суму 155324 грн., грудень 2020 року на суму 4 грн., за квітень 2022 року на суму 8333 грн., за січень 2023 року на суму 43738 грн., за лютий 2023 року на суму 24836 грн., за березень 2023 року на суму 16748 грн., чим порушено вимоги п. 44.1, 44.2, 44.6 ст. 44, п. п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п.п. 198.1, 198.2, ст.198, 201.1, п. ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ, ст. 1, ч. 2 ст. З, ч. 2 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 року №996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні», п. 2.1, 2.2, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за №168/704.

У судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Постановою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2023 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 5 (п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коц.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просив:

1. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2023 року.

2. Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2023 року скасувати, а провадження по справі закрити.

Вважає, що вищезазначена постанова прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права, без повного встановлення обставин та надання оцінки всім наданим сторонами доказам у їх сукупності.

Вказує, що акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового кодексу України акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Не прийняття податкового повідомлення-рішення із визначенням контролюючим органом суми бюджетного відшкодування, позбавляє платника податків права на оскарження такого рішення контролюючого органу, а за відсутності відомостей про узгоджену суму відшкодування немає підстав для притягнення платника податків за порушення порядку податкового обліку.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки копію судового рішення він отримав після закінчення строку на апеляційне оскарження, а це є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняте мотивоване законне рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що вказані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не були дотримані в повному обсязі.

За змістом ч.1 ст. 163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, в тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначено, що директором ТОВ ЧЕРКАСИГАЗІНВЕСТ ОСОБА_1 занижено податок на прибуток на загальну суму 5235227 грн., в т.ч. за 2017 рік на суму 1760167 грн., 2018 рік на суму 1917361 грн., 2019 рік на суму 1293167грн., 2022 рік на суму 24146 грн., півріччя 2023 року на суму 240386 грн., з них за 1 квартал 2023 року на суму 249404 грн. та завищено податок на прибуток за 2020 рік на суму 6045 грн., 2021 рік на суму 2177 грн., чим порушено вимоги п. 44.1, 44.2, 44.6 ст.44, п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, пп. 140.4.4 п. 140.5 ст.140 розд. III Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ, ст.1, ст.3, ч. 1,2 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 року за №996-ХІ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. п.2, пп.2.13 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року за №88, п. 5, п.8, п.9 П(С)БО 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 02.11.1999 №751/4044, п.7 П(С)БО 15 «Дохід», п.6, п.17, п.18, п. 20, п.21, п.29, ст.10, ст.20 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, п. 5.5 П(С)БО №25 «Спрощена фінансова звітність», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 №39, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2000 за № 161/4382, п.3 розділу III Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 Загальні вимоги до фінансової звітності, п.З.2, п.3. 10 розділу III наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2013 року №433 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності»;

Занижено податок на додану вартість на загальну суму 5780373 грн., в т.ч. за січень 2017 року на суму 94625 грн., лютий 2017 року на суму 110211 грн., березень 2017 року на суму 142924 грн., за квітень 2017 року на суму 173942 грн., травень 2017 року на суму 163272 грн., червень 2017 року на суму 177816 грн., за липень 2017 року на суму 137169 грн., за серпень 2017 року на суму 168887 грн., за вересень 2017 року на суму 189493 грн., за жовтень 2017 року на суму 223257 грн., за листопад 2017 року на суму 220800 грн., за грудень 2017 року на суму 168298 грн., за січень 2018 року на 103389 грн., за лютий 2018 року на суму 117006 грн., за березень 2018 року на суму 115053 грн., за квітень 2018 року на суму 130551 грн., за травень 2018 року на суму 215853 грн., за червень 2018 року на суму 174741 грн., за липень 2018 року на суму 211880 грн., за серпень 2018 року на суму 252412 грн., за вересень 2018 року на суму 194547 грн., за жовтень 2018 року на суму 366365 грн.. за листопад 2018 року на суму 228159 грн., за грудень 2018 року на суму 93838 грн., за січень 2019 року на суму 64442 грн., за лютий 2019 року на суму 64413 грн.. за березень 2019 року на суму 101143 грн., за квітень 2019 року 144948 грн., за травень 2019 року на суму 151707 грн., за червень 2019 року на суму 129939 грн., за липень 2019 року на суму 122366 грн., за серпень 2019 року на суму 113153 грн., за вересень 2019 року на суму 159281 грн., за жовтень 2019 року на суму 171422 гри., за листопад 2019 року на суму 134088 грн., за грудень 2019 року на суму 155324 грн., грудень 2020 року на суму 4 грн., за квітень 2022 року на суму 8333 грн., за січень 2023 року на суму 43738 грн., за лютий 2023 року на суму 24836 грн., за березень 2023 року на суму 16748 грн., чим порушено вимоги п. 44.1, 44.2, 44.6 ст. 44, п. п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п.п. 198.1, 198.2, ст.198, 201.1, п. ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ, ст. 1, ч. 2 ст. З, ч. 2 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 року №996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні», п. 2.1, 2.2, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за №168/704.

Податковим кодексом України передбачено апеляційний порядок узгодження сум податкового зобов`язання. Зазначений порядок узгоджень представляє собою можливість суб`єкту господарювання оскаржити в адміністративному порядку (до вищестоящого податкового органу) податкове повідомлення, у випадку, якщо суб`єкт господарювання не погоджується з рішенням Державної фіскальної служби України - має право оскаржити його до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, податковим законодавством України передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень податкового органу та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

Відповідно до Наказу Державної податкової служби Головного управління ДПС в Черкаській області № 2112 від 01 грудня 2023 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Черкасигазінвест» вбачається, що перевірку необхідно провести на протязі п`яти робочих днів з 14 лютого 2024 року.

Відповідно до Наказу Державної податкової служби Головного управління ДПС в Черкаській області № 376-п від 19 лютого 2024 року «Про продовження строків проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Черкасигазінвест» вбачається, що перевірку необхідно продовжити, у зв`язку із значними обсягами первинної документації, що потребує детального її опрацювання, відповідно до п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України. Продовжено перевірку з 21 лютого 2024 року тривалістю два робочих дні.

З вищевикладеного вбачається, що на момент складення адміністративного протоколу та ухвалення судового рішення, перевірка підприємства не завершена та відсутнє узгоджене податкове повідомлення рішення..

Оскільки, податкове повідомлення рішення не є узгодженим, а висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог податкового законодавства є передчасним, оскільки фактично склад інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення на час розгляду справи в районному суді не встановлений. Оскільки місцевим судом під час розгляду даної справи не з`ясовані всі обставин, які могли вплинути на правильність вирішення справи, постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова районного суду є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 294, п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,-

постановила:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Черкаської області від 18 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок