Справа №700/252/24
Провадження №3/700/186/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року селище Лисянка

Суддя Лисянського районного суду Черкаської Чорненька О.І., у присутності особи, яка притягується до адміністратвиної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від начальника сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 2 статті 130, статтею 122-2, частиною 5 статті 126, та частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До Лисянського районного суду Черкаської області одночасно надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які передані у провадження судді Чорненької О.І., а саме:

частиною 2 статті 130 КУпАП (протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 495349 від 02.03.2024), - справа № 700/252/24, провадження № 3/700/186/24;

за статтею 122-2 КУпАП (протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 495351 від 02.03.2024), - справа № 700/253/24, провадження № 3/700/187/24;

за частиною 5 статті 126 КУпАП (протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 495345 від 31.01.2024), - справа № 700/254/24, провадження № 3/700/188/24;

за частиною 5 статті 126 КУпАП (протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 495350 від 02.03.2024), - справа № 700/255/24, провадження № 3/700/189/24;

за частиною 2 статті 130 КУпАП (протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ОБ № 149460 від 02.03.2024), - справа № 700/261/24, провадження № 3/700/191/24;

за частиною 5 статті 126 КУпАП (протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 495381 від 02.03.2024), - справа № 700/262/24, провадження № 3/700/192/24;

за статтею 122-2 КУпАП (протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 495382 від 02.03.2024), - справа № 700/310/24, провадження № 3/700/217/24;

частиною 4 статті 130 КУпАП (протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 495399 від 22.04.2024) - справа № 700/375/24, провадження № 3/700/375/24;

за частиною 5 статті 126 КУпАП (протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 495400 від 22.04.2024) - справа № 700/376/24, провадження № 3/700/263/24;

Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 29 квітня 2024 року зазначені адміністративні справи об`єднані в одне провадження.

Судовий розгляд матеріалів щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частинами 2, 4 статті 130, частиною 5 статті 126, статтею 122-2 КУпАП, призначено на 09 годину 30 хвилин 09.05.2024.

В зв`язку з неявкою ОСОБА_1 розгляд справи було відкладано до 10 години 30 хвилин 27.05.2024 та до 10 години 11.06.2024.

В судове засідання, призначене на 10 годину 11.06.2024. ОСОБА_1 не з`явився.

Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 було повідомлено належним чином, а саме шляхом надсилання SMS-повідомлення на номер його мобільного телефону, яке доставлено абоненту 27.05.2024 о 11:22:06, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення, складеною відповідальною особою суду, поштовим відправленням судової повістки на адресу проживання ОСОБА_1 , отриманим 28.05.2024, а також розміщенням оголошень на сайті Лисянського районного суду 09.05.2024 та 27.05.2024 про виклик ОСОБА_1 на розгляд справи. Проте, ОСОБА_1 не вжив заходів для прибуття на судовий розгляд протоколів про адміністративне правопорушення та про причини своєї неявки суд не повідомив.

Так положенням статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на викладене, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи та вказує на те, що жодних обґрунтованих підстав та поважності причин неявки його до суду не надано.

Під час вивчення адміністративного матеріалу встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 495349 від 02.03.2024. Згідно з протоколом, 02.03.2024 о 01 годині 44 хвилини в смт Лисянка по вул. Київська водій керував транспортним засобом SUZUKI GS500 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та медичному закладі відмовився, чим останній порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчиненого повторно протягом року, тобто тобто як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КУпАП без вказівки на те, що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 цієї статті і дане порушення вчинено ним повторно протягом року.

Як вбачається з диспозиції частини 2 статті 130 КУпАП об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею, становить повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цією статті.

В фабулі протоколу зазначена кваліфікація за частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто в фабулі протоколу не зазначено що правопорушення вчинене повторно протягом року.

При цьому, суд звертає увагу, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження і на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

При цьому, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Разом з тим, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення,оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з принципу верховенства права, конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно першою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Суддя встановила, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 495349 від 02.03.2024 складеного відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 130 КУпАП. додано:

копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі серія ЕНА №1563257 від 02.03.2024 за ч.1 ст.126 КУпАП;

витяг з ІПНП «Армор» на ОСОБА_1 від 17.03.2024;

копію посвідчення водія ОСОБА_1 ;

відеозаписом з нагрудної відеокамери.

Однак, доказів про вчинення ОСОБА_1 повторно протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не додано. Зокрема в матеріалах справи відсутні копії постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП, із відміткою про набрання ними законної сили.

З огляду на викладене суддя доходить висновку що до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, суд, оцінивши наявні в даній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, тому провадження у справі, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, має бути закрито.

Крім того, 02.03.2024 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 495351 від 02.03.2024. Згідно з протоколом, 02.03.2024 в 11 год. 44 хв. в смт Лисянка по вул. Київська водій керував транспортним засобом SUZUKI GS500 н.з. НОМЕР_1 не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та гучномовця.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфікуються, як порушення вимог пунктів 2.4, 8.9 « б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за статтею 122-2 КУпАП.

Частина 1 статті 122-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.п. 2.4. ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п.п. 8.9. ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою:

а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки;

б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;

в) гучномовного пристрою;

г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

В матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 122-2 КУпАП наявні такі документи:

копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі серія ЕНА №1563257 від 02.03.2024 за ч.1 ст.126 КУпАП;

копія посвідчення водія ОСОБА_1 ;

витяг з ІПНП «Армор» на ОСОБА_1 від 17.03.2024;

Суддя зазначає, що в матеріалах справи відсутній доказ вимоги зупинки поліцейськими ОСОБА_1 , що може бути відеозаписом з нагрудної боді камети чи підтвердження свідків про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП.

Тому, матеріаліми справи не доведено факту невиконання водіємОСОБА_1 вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

З огляду на викладене суддя доходить висновку що до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-2 КУпАП.

Суддя зазначає, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, не є доказом вчинення ним правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини та ст. 62 Конституції України та ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим. Буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

На підставі викладеного, виходячи з фактичних обставини справи та із загальних принципів достатності та допустимості доказів, суддя доходить до висновку про те, що провадження у справі необхідно закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 495345 від 31.01.2024 встановлено, що 31.01.2024 в 11 год. 45 хвилин в смт.Лисянка по вул. Звенигородській водій керував транспортним засобом SUZUKI GS500 н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування Білоцерківським міським судом Київської області від 09.10.2023 №5938.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 495350 від 02.03.2024 також встановлено, що 02.03.2024 01 годині 44 хвилини в смт.Лисянка вул.Київська водій керував транспортним засобом SUZUKI GS500 н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування Білоцерківським міським судом Київської області.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфікуються, як порушення вимог пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 5 статті 126 КУпАП.

Доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статтею 126 КУпАП, до матеріалів справи прикладаються:

копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі серія ЕНА №1344111 від 31.01.2024 за ч.1 ст.126 КУпАП;

копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі серія ЕНА №1563257 від 02.03.2024 за ч.1 ст.126 КУпАП;

копія посвідчення водія ОСОБА_1 ;

витяг з ІПНП «Армор» на ОСОБА_1 від 17.03.2024.

Дослідивши зазначені протоколи про адміністративне правопорушення та долучені до них матеріали, суд доходить наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Працівниками поліції, не надано суду доказів позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, а саме постанову суду про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили на момент складання протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД №495345 від 31.01.2024 та №495345 від 02.03.20204 .

Суддя зазначає, що складені відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення, не є доказом вчинення ним правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини та ст. 62 Конституції України та ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим. Буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

На підставі викладеного, виходячи з фактичних обставини справи та із загальних принципів достатності та допустимості доказів, суддя доходить до висновку про те, що провадження у справі необхідно закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 149460 від 02.03.2024, встановлено що 02.03.2024 о 20 годині 19 хвилин в смт.Лисянка по вул.Незалежності водій керував мотоциклом SUZUKI GS500 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду в медичному закладі та на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» відмовився, що зафіксовано на боді камеру №052.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфікуються, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим останній порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 130 КУпАП.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності із законом.

Диспозицією частини другої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення особою, яка повторно протягом року вчинила будь-яке з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, дій, передбачених частиною першою цієї статтіа саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 149460 від 02.03.2024;

копією постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2023, справа № 357/12524/23 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.5 ст.130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

витяг з ІПНП «Армор» на ОСОБА_1 від 20.03.2024;

копія посвідчення водія ОСОБА_1 ;

відеозаписом з нагрудної відеокамери.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини другої статті 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнаються дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність на підставі частини другої статті 130 КУпАП настає лише у випадку коли особа протягом року піддавалася адміністративному стягненню за статтею 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 3 грудня 2005 року № 14, судом слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, які знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з моменту, коли правопорушник почав рухатись.

При складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівником поліції дотримано вимоги Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок).

Так, відповідно до пункту 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пуктами 6-8 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, на що останній відповів категоричною відмовою.

З огляду на викладене, враховуючи відмову ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським було складено відносно останнього протокол про адміністративне правопорушення. У протоколі поліцейським зазначено зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Під час пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення проводилась відеофіксація на нагрудну відеокамеру, запис якого долучено до матеріалів справи, де зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та факт керування ним транспортним засобом - мотоциклом.

Крім того, постановою Білоцерківського міськрайонного Київської області від 22.11.2023 ОСОБА_1 притягувавався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130, частиною 5 статті 126 КУпАП та позбавлений права керування транспортними засобоми на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Наведені вище судом докази є належними та такими, що поза розумним сумнівом доводять наявність події адміністративного правопорушення та вини ОСОБА_1 у його вчиненні, а тому приймаються судом до уваги.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

З урахуванням вищенаведеного суд вважає за можливе розглянути дану справу за наявності тих фактичних доказів, які були досліджені в судовому засіданні.

Обставин, згідно статті 34 КУпАП, що пом`якшують відповідальність та згідно статті 35 КУпАП що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Відповідно до статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до частини третьої статті 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Із копії постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2023, встановлено, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

На підставі частини третьої статті 30 КУпАП, при призначенні ОСОБА_1 стягнення в частині позбавлення права керування транспортним засобом необхідно приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2023, яка становить 4 роки 5 місяців 12 днів позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутністю обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, ступінь вини та зважаючи на те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції частини 2 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з урахуванням положень частини 3 статті 30 КУпАП без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб належить іншому власнику ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №495381 від 02 березня 2024 року.

Відповідно до зазначеного протоколу 02.03.2024 о 20 годині 19 хвилин в смт.Лисянка по вул.Незалежності водій керував мотоциклом SUZUKI GS500 н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортним засобом Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 22.11.2023 року.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, тобто як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

За частиною 5 вказаної статті настає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами..

На підтвердження вини ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, суду надано:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 495381 від 02.03.2024;

копію постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2023, справа № 357/12524/23 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.5 ст.130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі серія БАД №912862 від 02.03.2024 за ч.1 ст.126 КУпАП;

копію посвідчення водія ОСОБА_1 ;

витяг з ІПНП «Армор» на ОСОБА_1 від 17.03.2024.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено строки накладення адміністративного стягнення.

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

З огляду на дату вчинення адміністративного правопорушення - 02 березня 2024 року, вбачається, що на час розгляду справи збігли строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення.

На час розгляду справи судом від часу вчинення правопорушення пройшло більше трьох місяців, тобто закінчився строк накладення адміністративного стягнення, визначений ст. 38 КУпАП.

Відповідно до вимог пункту 7 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи вимоги ст. 38, 247 КУпАП, суддя доходить висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 необхідно закрити з нереабілітуючих підстав у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 495382 від 02 березня 2024року, гр. ОСОБА_1 02.03.2024 о 20 годині 19 хвилин в смт.Лисянка по вул.Незалежності керував мотоциклом SUZUKI GS500 н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та гучномовця.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфікуються, як порушення вимог пунктів 2.4, 8.9 « б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за статтею 122-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП, зокрема за невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 495382 від 02.03.2024;

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі серія БАД №912862 від 02.03.2024 за ч.1 ст.126, ч.1 ст.122 КУпАП;

копія посвідчення водія ОСОБА_1 ;

витяг з ІПНП «Армор» на ОСОБА_1 від 27.03.2024;

відеозаписом з нагрудної боді камери №052,095

Вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено строки накладення адміністративного стягнення.

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

З огляду на дату вчинення адміністративного правопорушення - 02 березня 2024 року, вбачається, що на час розгляду справи збігли строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення.

На час розгляду справи судом від часу вчинення правопорушення пройшло більше трьох місяців, тобто закінчився строк накладення адміністративного стягнення, визначений ст. 38 КУпАП.

Відповідно до вимог пункту 7 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи вимоги ст. 38, 247 КУпАП, суддя доходить висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП, необхідно закрити з нереабілітуючих підстав у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Крім того, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 495399 від 22.04.2024. Відповідно до зазначено протоколу, 22.04.2024 о 16 годині 10 хвилин в смт.Лисянка по вул.Поштовій, 2 А водій вживав алкоголь після зупинки на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння .

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфікуються, як порушення вимог пунктів 2.10 «є» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 4 статті 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.10 "є" Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду передбачена частиною 4 статті 130 КУпАП.

Суддя встановила, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 495399 від 22.04.2024 складеного відносно ОСОБА_1 за частиною 4 статті 130 КУпАП. додано:

копію посвідчення водія ОСОБА_1 ;

письмове пояснення свідка ОСОБА_3 від 23.04.2024;

рапорт ст.ДОП СПД №2 від 22.04.2024;

копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі серія ЕНА №1974206 від 22.04.2024 за ч.5 ст.121 КУпАП;

копію посвідчення водія ОСОБА_1 ;

витяг з ІПНП «Армор» на ОСОБА_1 від 22.04.2024;

диском з відеозаписом з нагрудної камери.

Однак, доказів про вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди за його участю не додано. Зокрема в матеріалах справи відсутні схема дорожньо-транспортної пригоди.

З матеріалів відеозапису, доданих до протоколу, також не вбачається скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_1 .

Суддя зазначає, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, не є доказом вчинення ним правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, суд, оцінивши наявні в даній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП, тому провадження у справі, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, має бути закрито.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 495400 від 22.04.2024 встановлено, що 22.04.2024 о 16 годині 10 хвилин в смт.Лисянка по вул.Поштова, 2 А водій керував скутером Honta Dio д.н. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 09.10.2023 року повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфікуються, як порушення вимог пунктів 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 5 статті 126 КУпАП.

Доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статтею 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, до матеріалів справи прикладаються:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 495400 від 22.04.2024;

копія рапорту ст.ДОП СПД №2 від 22.04.2024;

копія письмового пояснення свідка ОСОБА_4 від 23.04.2024;

копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі серія ЕНА №1974206 від 22.04.2024 за ч.5 ст.121 КУпАП;

копія посвідчення водія ОСОБА_1 ;

витяг з ІПНП «Армор» на ОСОБА_1 від 22.04.2024;

Дослідивши зазначені протоколи про адміністративне правопорушення та долучені до них матеріали, суд доходить наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Працівниками поліції, не надано суду доказів позбавлення ОСОБА_1 права керування ТЗ, а саме постанову суду про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №495400 від 22.04.2024.

Суддя зазначає, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, не є доказом вчинення ним правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини та ст. 62 Конституції України та ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим. Буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

На підставі викладеного, виходячи з фактичних обставин справи та із загальних принципів достатності та допустимості доказів, суддя доходить до висновку про те, що провадження у справі необхідно закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

У відповідності до вимог статті 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 36, ст. 1222-2, ч.5 ст.126, ч. 2,4 ст. 130, ст.ст. 251, 255, 266, 283, 284 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справах про адміністративні правопорушення (протокол серія ААД №495349 від 02.03.2024, протокол серія ААД №495351 від 02.03.2024 , протокол серія ААД №495345 від 31.01.2024, протокол серія ААД №495350 від 02.03.2024, протокол серія ААД №495399 від 22.04.2024, протокол серія ААД №495400 від 22.04.2024), розпочаті відносноОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 2 статті 130, частиною 4 статті 130, статтею 122-2, частиною 5 статті 126 КУпАП- закрити, на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 130, частиною 4 статті 130, статтею 122-2, частиною 5 статті 126 КУпАП.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення (протокол серія ААД №495381 від 02.03.2024 та протокол серія ААД №495382 від 02.03.2024 ) відносноОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпочаті за частиною 5 статті 126 та статтею 122-2 КУпАП - закрити на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі частини 3 статті 30 КУпАП, до стягнення в частині позбавлення права керування транспортним засобом, призначеного Бахтіну ОСОБА_5 за даною постановою, приєднати не відбуту частину стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобоми відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2023 року за частиною 1 статті 130 КУпАП та остаточно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років 5 (п`ять) місяців 12 днів.

Штраф сплатити на рахунок:

Отримувач коштів: ГУК у Черкаській області/Черкаська обл/21081300;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37930566;

Банк отримувача:Казначейство України (ел. адмін. подат.)

Рахунок отримувача: UA0023001

Код класифікації доходів бюджету: 21081300

Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері безпеки дорожнього руху.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 , штраф у подвійному розмірі в сумі 68000 (шісьдесят вісім тисяч) гривень, відповідно до статті 308 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Судовий збір сплатити на рахунок:

Отримувач коштів: ГУК у Києві/м. Київ/22030106;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

Рахунок отримувача: UA 0026001;

Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Олена ЧОРНЕНЬКА

Постанова набуває законної сили ____________

Постанова може бути пред`явлена до виконання до _____________