Справа № 161/2489/22 Провадження №33/802/1/24 Головуючий у 1 інстанції:Ковтуненко В. В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.03.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і піддано його адміністративному стягненню у вигляді накладення адміністративного штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04.02.2022 року о 16 годині 20 хвилин в селі Усичі, вулиця Козацька керував автомобілем «КІА», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу Алкофор505 № 20258. Результат: 1,171 %. Тест № 00086, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.13-14).

Не погоджуючись із постановою судді особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Вважає постанову суду незаконною. Вказує на те, що суд першої інстанції позбавив його права на захист, не зважаючи на подане клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, не надав йому можливості реалізувати право особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на правову допомогу, так як 07.02.2022 року він заключив договір з адвокатом. Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність у нього вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Згідно листа КП «Луцька центральна районна лікарня» № 356/1.6.2-22 від 15.03.2022 року та результату токсикологічного дослідження № 173 від 04.02.2022 року алкоголю в його крові не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог наказу МВС від 06.11.2015 року № 1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» (а.с.32-36).

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи (а.с.68) не з`явився. Від ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду 20.02.2024 року надійшла заява про слухання справи у його відсутності, оскільки він продовжує служити у Збройних силах України, просить апеляційну скаргу задовольнити (а.с.69). Апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно до ч.1 ст.268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області 31.03.2022 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Лукашука А.В. до початку судового засідання надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.15).

Враховуючи те, що справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 розглянуто 31.03.2022 року за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, чим порушено вимоги ч.1 ст.268 КпАП України, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.03.2022 року та прийняття нової постанови, як це передбачено приписами п.3 ч.8 ст.294 КпАП України.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 075517 від 04.02.2022 року (а.с.1);

-чеком приладу Алкофор505, результат тесту - 1,171 %о (а.с.2);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.3);

-рапортом поліцейського СРПП № 3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Самчука Б.Б. від 04.02.2022 року (а.с.4);

-відеозаписом з нагрудних боді-камер інспекторів поліції (а.с.6).

Згідно довідки заступника начальника ВП № 3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області Демчука О. від 10.02.2022 року вбачається, що відповідно до інформаційно порталу Національної поліції України «ІТС ІПНП «»Адмінпрактика» упродовж року на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , не складались протоколи про адміністративне правопорушення, передбачені ст.130 КпАП України, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 від 23.04.2003 року (а.с.5).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

В ході розгляду справи апеляційним судом було допитано в якості свідка працівника поліції ОСОБА_3 , який пояснив, що під час несення служби в селі Усичі Луцького району було зупинено транспортний засіб за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водієві було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Алкофор 505, на що останній погодився, результат був позитивний. Відповідно на водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України. Додатково пояснив, що в медичний заклад охорони здоров`я вони не їхали з водієм для проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки останній погодився пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу і з результатом був згідний.

Щодо доводів апелянта про те, що згідно результату токсикологічного дослідження № 173 від 04.02.2022 року, складеного КП «Луцька центральна районна лікарня», за результатами огляду ОСОБА_1 о 20:30 годині встановлено, що у ОСОБА_1 не виявлено алкоголю в крові, то вони апеляційним судом не беруться до уваги.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення і це не заперечується апелянтом, ОСОБА_1 на місці події погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами проведеного огляду за допомогою приладу Алкофор 505, тест № 00086 встановлено, що 04.02.2022 року о 16:27 годині ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту склав 1,171%. ОСОБА_1 був згідний з результатом огляду, про що свідчить його підпис у чеку та власноруч написані пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення - «з протоколом згідний, їхав по селу по хліб».

Однак водій ОСОБА_1 вирішив самостійно пройти огляд у медичному закладі КП «Луцька центральна районна лікарня», який проводився 04.02.2022 року о 20:30 годині, тобто з порушенням Інструкції, а саме за спливом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КпАП України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у апеляційного суду.

Беручи до уваги вище наведене апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наведених вище висновків суду.

Водночас, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За ч.6 ст.38 КпАП України адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, вчинене було 20.09.2022 року.

Оскільки за наслідками апеляційного розгляду оскаржувана постанова судді скасовується з прийняттям нової відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КпАП України, а також враховуючи ту обставину, що на час розгляду справи Волинським апеляційним судом - 26.02.2024 року закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.6 ст.38 КпАП України, то провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Провадження в даній справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КпАП України.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.