Дата документу Справа № 336/123/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/123/23 Головуючий в 1 інст. Звєздова Н.С.
Провадження №33/807/34/24 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Лихосенка Є.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Лихосенка Є.О. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 березня 2023 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 грн., стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою суддя місцевого суду встановив, що 15.12.2022 року о 23.45 годині в м. Запоріжжі, вул. Магістральна, біля буд. 74, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21150, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на безперервні відеозаписи бодікамер № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 . Від керування транспортним засобом відсторонений. Автомобіль припарковано згідно ПДР. Про відповідальність попереджений.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, 15.12.2022 року о 23. 45 годині в м. Запоріжжі, вул. Магістральна, біля буд. 74, водій ОСОБА_1 , здійснював рух на транспортному засобі ВАЗ 21150, державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинене повторно протягом року: 07.11.2022 постановою серії ЕАР №6134890 водій ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Лихосенко Є.О. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване накладення адміністративного стягнення. Крім того, зазначає, що суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи.

Вказує, що у постанові не вірно викладені пояснення ОСОБА_1 , які він надав у судовому засіданні та зазначено, що останній пояснив, що він того дня їхав на автомобілі, однак вказаних пояснень ОСОБА_1 суду не надавав.

Зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише знаходився у транспортному засобі, який був припаркований. Відповідно до відеоматеріалів, неможливо встановити факт керування останнім транспортним засобом, а тому на нього не може розповсюджуватися дія п. 2. 5 ПДР України та дія ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Сторона захисту вказує, що на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, в матеріалах справи наявна копія постанови від 07.11.2022 року ЕАР № 6134890.Однак, така постанова відносно ОСОБА_1 не складалась, йому не вручалась та ним не підписувалась. Відтак вважає, що факт необізнаності існування зазначеної постанови та відсутність факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 унеможливлює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На думку апелянта, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях.

Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, а також присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Лихосенка Є.О., який зазначив про можливість розгляду апеляції за відсутності ОСОБА_1 , вважаю за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Лихосенка Є.О, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень за обставин, зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД № 389773 від 16.12.2022 року серії ААД № 390803 від 16.12.2022 року підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 16.12.2022 р;

- копією постанови від 07.11.2022 р. серії ЕАР №6134890, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП;

- довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції М. Ярошенка, відповідно до якої у громадянина ОСОБА_1 посвідчення водія відсутнє;

- відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Посилання в апеляційній скарзі щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та ненадання ним відмови від проходження запропонованого огляду на стан сп`яніння, перевірені апеляційний судом і встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Із положень ст. 266 КУпАП вбачається, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена за керування повторно протягом року транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так відеозапис, наявний на технічному носії, наданий у достатньому об`ємі задля розуміння обставин, які є важливими у контексті складених відносно ОСОБА_1 протоколів.

Вищезазначеним відеозаписом події, зафіксовано як працівники поліції при виконанні службових обов`язків слідують за транспортним засобом, зупиняють його. За кермом транспортного засобу перебуває ОСОБА_1 . На вимогу працівників поліції надати посвідчення водія, ОСОБА_1 тривалий час сперечається та ухиляється від виконання вказаної вимоги. Далі зафіксовано, як працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, слідує пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі. На що ОСОБА_1 тривалий час ухиляється від відповіді, згодом надає чітку відповідь-відмову та заперечує факт керування транспортним засобом.

Констатую, що з оглянутого відеозапису вбачається у ОСОБА_1 певні візуальні ознаки алкогольного сп`яніння, що надавало працівникам поліції обґрунтованої підстави пропонувати пройти відповідний огляд.

Загалом суд зауважує, що всі дії водія ОСОБА_1 демонструють його не бажання на неодноразову вимогу поліцейського надати посвідчення водія, проходити запропонований огляд на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, на що працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу за відмову від проходження огляду за ст. 130 КУпАП та протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Отже, з огляду на сукупність вказаних обставин, у апеляційного суду не виникає сумнівів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці без наявності у нього посвідчення водія, з огляду на зміст зафіксованих на відео даних, а позиція ОСОБА_1 спрямована на уникнення останнього від адміністративної відповідальності за допущені правопорушення.

Доводи сторони захисту щодо необізнаності ОСОБА_1 про складання відносно нього постанови за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 07.11.2022 року, яка йому не вручалась та ним не підписувалась спростовується наступним.

Так, на запит апеляційного суду з управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції надійшла завірена належним чином копія постанови серії ЕАР 6134890 від 11.07.2022 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка виносилась у присутності ОСОБА_1 та копію якої він отримав, про що поставив власний підпис.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції М. Ярошенка, відповідно до якої у громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія відсутнє.

Проте, ОСОБА_1 , достовірно знаючи про існування постанови серії ЕАР 6134890 від 11.07.2022 року, знову керував транспортним засобом і 15.12.2022року був зупинений працівниками поліції, які склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Що стосується доводів захисника про не вірно викладені пояснення ОСОБА_1 в оскаржуваній постанові місцевим судом, оскільки він їх не надавав, не можуть слугувати підставою для скасування постанови і закриття провадження у справі, оскільки не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, що доведено сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.

Отже, сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушеннях, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33, 36 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які стосується безпеки дорожнього руху і є грубим.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Лихосенка Є.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 березня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник