ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/617/24 Номер провадження 33/814/578/24Головуючий у 1-й інстанції Третяк О. Г. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 лютого 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 лютого 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн. Стягнуто ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605.60 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 14 лютого 2024 року о 13:00 год по вул. Котляревського, буд. 46 в м. Миргород Полтавської області, керував автомобілем «ВАЗ 21033» д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування транспортним засобом. При цьому, ОСОБА_1 , вчинив зазначене порушення повторно протягом року, оскільки 17 червня 2023 року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, відповідно до постанови серії БАД №325785 від 17 червня 2023 року.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п.2.1а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 лютого 2024 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга обґрунтовується відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Мотиви суду

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до приписів норми ч.5 ст.126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч.2, 4 цієї статті тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КУпАП, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №750971 від 14 лютого 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 14 лютого 2024 року о 13:00 год. по вул. Котляревського, 46 в м. Миргород Полтавської області керував транспортним засобом «ВАЗ 21033» д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом,чим потворно на протязі року вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №750971 від 14 лютого 2024 року та зі змістом якого під підпис ознайомлений скаржник (а.с.1); ознайомлення ОСОБА_1 з правами та обов`язками, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.2); постанову серії БАД №325785 від 17 червня 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП (а.с.4); довідку Начальника САП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області майора поліції Ж.Михайленко, відповідно до якої, у ОСОБА_1 посвідчення водія не значиться (а.с.5); відеозапис (а.с.6).

Надавши оцінку зазначеним доказам, суддя дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною другою цієї статті, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.1 ст.277 КУПА справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденній строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Виходячи з положень ст.268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі N?910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов?язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов?язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25 січня 2019 року N?194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов?язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

У зв?язку з цим, апеляційний суд зазначає, що сам по собі факт можливого розгляду справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є правовою підставою для скасування судового рішення. Натомість, можливість реалізації вказаних процесуальних прав ОСОБА_1 було надано в залі суду апеляційної інстанції, якою він скористався.

Посилання апелянта, що під час його присутності в кабінеті судді журнал судового засідання не вівся та була відсутня аудіо і відеофіксація не є слушними, оскільки нормами КУпАП не передбачено здійснення фіксування судового процесу. Фіксація судового провадження передбачена положеннями кримінального процесуального кодексу, цивільного процесуального кодексу та кодексом адміністративного судочинства України.

Більше того, положення КУпАП не встановлюють участі секретаря судового засідання, як особи, яка бере участь у провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в розгляді справи не приймав участі прокурор, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч.5 ст.7, ч.1 ст.287 КУпАП кореспондують з положеннями Закону України «Про прокуратуру», згідно з якими однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру»).

Апеляційний суд звертає увагу, що санкція ч.5 ст.126 КУпАП не передбачає обмеженням особистої свободи громадян й відповідно обов`язкової участі прокурора у розгляді даної справи.

Відповідно до ст.250 КУпАП участь прокурора є обов`язковою у розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 172-9, 172-9-2 цього Кодексу.

За положеннями ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час розгляду даної справи законом не передбачена обов`язкова участь прокурора у справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП, тому апеляційний суд не вбачає з боку суду першої інстанції жодних процесуальних порушень під час її розгляду. Суд діяв у межах своїх повноважень, виконуючи вимоги ст.245 КУпАП щодо своєчасного повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Разом з цим апеляційний суд приймає до уваги висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 у справі № 208/712/19 та зазначає, що уповноважений орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконував функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду одержані ним письмові докази.

Доводи апелянта, що було порушено його право на захист, у зв`язку з тим, що він був позбавлений можливості заявити клопотання про потребу правничої допомоги, не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №750971 від 14 лютого 2024 року, ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП про що свідчить його підпис в зазначеному протоколі. В свою чергу ОСОБА_1 не був позбавлений можливості звернутися у тому числі до безоплатної правничої допомоги для захисту свої прав в місцевому суді.

Посилання скаржника, що представники поліції безпідставно зупинили його транспортний засіб, а відтак всі подальші дії поліцейських є такими, що не відповідають вимогам законодавства, не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки з відеозапису, який наявний в матеріалах спарив чітко вбачається, що працівник поліції неодноразово повідомляв ОСОБА_1 , що підставою для зупинки його транспортного засобу було порушення п. 2.3.в ПДР України, а саме те, що водій керував автомобілем обладнаним засобом пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки. Зокрема, працівниками поліції в подальшому було винесено постанову про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№1438775 від 14 лютого 2024 року, у зв`язку з порушенням правил користування ременями безпеки (п.2.3.в ПДР України).

Отже, жодних об`єктивних даних, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.5 ст.126 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною другою цієї статті, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У свою чергу, стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення є належним чином мотивованим та таким, що відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 лютого 2024 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко