Номер провадження 3/229/100/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Рагозіна С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка Донецької області за участю ОСОБА_1 , захисника Соколова В.В., матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, , яка працює (проходить службу) на посаді санітарного інструктора медичного пункту в/ч НОМЕР_1 , військове звання - молодший сержант, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії А4165 № 287 від 02.11.2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 09.10.2023р. №3048 було призначено службове розслідування за фактом не прибуття до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 , з лікувального закладу військовослужбовця військової служби призваного за мобілізацією, який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_2 , який був безпідставно відсутній на військовій службі з 29.12.2022 року.

Відповідно до матеріалів службового розслідування встановлений факт недбалого ставлення до військової служби посадовою особою медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта ОСОБА_1 , а саме: виконуючи обов`язки військовослужбовця передбачені ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 р. та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами, перебуваючи на посаді медичної сестри медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , в період часу з 29.12.2022 року по 06.05.2023 року, не виконала усний наказ про порядок контролю (жодного разу не зв`язався з військовослужбовцем, який вибув на стаціонарне лікування та не вжила інших дій та заходів, які передбачені (усний наказ про порядок контролю), не забезпечила своєчасне (надання інформації) внесення записів про зміни в облікових даних особового складу у відповідні облікові документи, які ведуться у штабі військової частини НОМЕР_1 , відносно солдата ОСОБА_2 , що призвело до відсутності контролю за місцем перебування під час дії правового режиму "воєнний стан" солдата ОСОБА_2 , що призвело до безпідставного нарахування та виплати солдату ОСОБА_2 грошового забезпечення, чим заподіянню матеріальної шкоди державі у розмірі 57685,01 грн. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії А4165 № 290 від 02.11.2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 09.10.2023 №3049 було призначено службове розслідування за фактом не прибуття до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 , з лікувального закладу військовослужбовця військової служби призваного за мобілізацією, який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_3 , який був безпідставно відсутній на військовій службі з 21.11.2022 року.

Відповідно до матеріалів службового розслідування встановлений факт недбалого ставлення до військової служби посадовою особою медичного пункту військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 , а саме: виконуючи обов`язки військовослужбовця передбачені ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 р. та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами, перебуваючи на посаді медичної сестри медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , в період часу з 21.11.2022 року по 06.05.2023 року, не виконала усний наказ про порядок контролю (жодного разу не зв`язався з військовослужбовцем, який вибув на стаціонарне лікування та не вжила інших дій та заходів, які передбачені (усний наказ про порядок контролю), не забезпечила своєчасне (надання інформації) внесення записів про зміни в облікових даних особового складу у відповідні облікові документи, які ведуться у штабі військової частини НОМЕР_1 , відносно солдата ОСОБА_3 , що призвело до відсутності контролю за місцем перебування під час дії правового режиму "воєнний стан" солдата ОСОБА_3 , що призвело до безпідставного нарахування та виплати солдату ОСОБА_3 грошового забезпечення, чим заподіянню матеріальної шкоди державі у розмірі 59947,57 грн. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Постановою судді Дружківського міського суду Донецької області Рагозіної С.О. від 22 січня 2024 року справи про адміністративне правопорушення з ЄУН 229/8829/23 провадження 3/229/100/2024 та з ЄУН229/8833/23 провадження 3/229/101/2024 відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП було об`єднано в одне провадження та присвоєно ЄУН 229/8829/23, провадження №3/229/100/2024.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у визначеному правопорушенні не визнала, пояснила, що проходить військову службу у військової частини НОМЕР_1 за контрактом з 01.11.2021 року на посаді санітара медичного пункту, з 31.03.2023 року була призначена на посаду медичної сестри медичного пункту, з 26 червня 2023 року була призначена на посаду санінструктора у військовому званні молодший сержант. З посадовими обов`язками її не ознайомлювали. Вказала, що посада, яку вона обіймає, не пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно - господарських обов`язків, і такі обов`язки не були їй доручені командуванням військової частини. Також їй не доручали здійснювати контроль особового складу військової частини НОМЕР_1 , які вибули до лікувальних закладів та усного наказу також не було. Також додала, що не є суб`єктом правопорушення. Просила суд врахувати надані пояснення при вирішенні даної справи.

Захисник Соколов В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 надав суду клопотання про закриття проваджень у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисної події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що диспозиція ст.172-15 КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення як «військова службова особа». Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування. Тобто посада, яку обіймає ОСОБА_1 , не пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, вона не є військовою посадовою особою, а тому не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Посадовою особою, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення не доведено, які саме обов`язки не були виконані ОСОБА_1 і яким законодавством передбачено їх виконання.

У протоколах про адміністративні правопорушення зазначено посаду ОСОБА_1 як «медична сестра медичного пункту військової частини НОМЕР_1 », проте, згідно долученого до матеріалів справ витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 306 від 01.11.2021 року, ОСОБА_1 призначено на посаду «санітара медичного пункту військової частини НОМЕР_1 » з 01.11.2021 року.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2023 р. № 92, ОСОБА_1 призначено на посаду «медична сестра медичного пункту військової частини НОМЕР_1 ».

Але до протоколів про адміністративні правопорушення не долучено жодних належних, допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є військовим начальником або іншим військовослужбовцем, який обіймає постійно чи тимчасово посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконує такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

До протоколів про адміністративні правопорушення не додано посадових інструкцій ОСОБА_1 за займаними нею посадами, з якими вона під підпис була ознайомлена.

У зв`язку з вищенаведеним просить закрити справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Суддя, вислухавши учасників справи та дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, клопотання захисника, дійшла до висновку, що справи підлягають закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає наступні склади адміністративного правопорушення: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

У зв`язку з відсутністю в КУпАП тлумачення поняття «недбале ставлення до військової служби» для вирішення даних спірних правовідносин суд застосовує аналогію закону.

Згідно зі статтею 425 КК України, а саме коментарю до неї - недбале ставлення до військової служби полягає у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.

Під невиконанням обов`язків розуміють невиконання дій, які входять у коло службових обов`язків, під неналежним виконанням нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків.

Відповідно до Примітки 1 ст.172-13 КУпАП та Примітки 1 ст. 425 КК України під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Виконання спеціальних доручень службового характеру, не пов`язаних зі здійсненням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, не дає підстав розглядати такого військовослужбовця як військову службову особу.

Відповідно до роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції № 11 від 29.12.2021 року адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Згідно з п.7 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення).

Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 306 від 01.11.2021 р., який міститься в матеріалах справ, рекрута ОСОБА_1 призначено на посаду «санітара медичного пункту» військової частини НОМЕР_1 за штатно-посадовою категорією «солдат» з 01.11.2021 року.

Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 92 від 31.03.2023 р., який міститься в матеріалах справ, солдата ОСОБА_1 призначено на посаду «медична сестра медичного пункту» військової частини НОМЕР_1 за штатно-посадовою категорією «молодший сержант» з 31.03.2023 року.

Але до протоколів про адміністративні правопорушення: (серії А4165 № 284 від 02.11.2023 року, серії А4165 № 278 від 02.11.2023 року, серії А4165 № 281 від 02.11.2023 року, серії А4165 № 275 від 02.11.2023 року,) не долучено жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтвердили, що ОСОБА_1 є військовим начальником або іншим військовослужбовцем, яка обіймає постійно чи тимчасово посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконує такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Суду не доведено, які саме посадові обов`язки не було виконано ОСОБА_1 і яким законодавством передбачено їх виконання. До матеріалів справи не долучено посадової інструкції ОСОБА_1 , яка б дала змогу суду встановити обставини вчинення правопорушення.

Тому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не відноситься до військових службових осіб в розумінні приписів ст. 173-13 КУпАП і відповідно не є суб`єктом вчинених адміністративних правопорушень, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

У зв`язку з вищенаведеним, суд позбавлений можливості встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення та наявність складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Подія правопорушення пов`язана з відбуттям певного явища, тобто факту правопорушення. Така подія може бути обумовлена як усвідомленими діяннями, так і не залежати від волі і бажання особи.

Відсутність факту правопорушення автоматично означає і відсутність складу правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у статті КУпАП та нормам інших законів, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених законодавством України протиправних дій.

Серед ознак суті адміністративного правопорушення повинно бути посилання на конкретний чинний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Норма ст. 172-15 КУпАП є бланкетною та сама по собі не розкриває складу адміністративного правопорушення, не визначає сутності дії чи бездіяльності посадової особи, які можливо кваліфікувати як «недбале ставлення військової службової особи до військової служби».

Згідно з чинним законодавством України, кожна особа має право знати у вчиненні якого правопорушення її підозрюють, обвинувачують. Неконкретність та незрозумілість обвинувачення є порушенням пункту «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та права на захист.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 36, 247, 251, 283-284, 287, 289, 291 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративних правопорушень на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня постановлення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: С. О. Рагозіна