Справа 362/898/24
Провадження 3/362/572/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2024 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

25.01.2024 о 21:35 год. у с. Здорівка Фастівського району Київської області по вул. Ватутіна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів,) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Головатюк В.В. (діє на підставі ордеру серія АІ № 1513743 від 12.02.2024 та договору № 20 від 10.02.2024) просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції з-поміж іншого зазначив, що поліцейські не роз`яснили його підзахисному права, які передбачені ст. 268 КУпАП, а також яке стягнення передбачене за відмову від проходження огляду, що є їх обов`язком. Наголосив, що поліцейські позбавили його підзахисного права надати письмові пояснення, які мав намір надати тоді, а їхнім обов`язком є відібрати пояснення у особи, яка притягається до відповідальності. Відеозапис події не є безперервним та не містить відомостей керування ОСОБА_1 транспортним засобом. При цьому працівники поліції при фіксації відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не отримали від ОСОБА_1 на його думку ствердної відмови від такого огляду та не запропонували пройти такий огляд в медичному закладі, також у матеріалах справи відсутнє відповідне направлення до закладу охорони здоров`я.

Вивчивши матеріали матеріалів справи у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників, які брали участь у її розгляді, суд встановив таке.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. п. 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні було досліджено відеозаписи події, що відображені на електронному диску, долученому до матеріалів справи, зокрема:

-відеофайл «VID17F-00-0038», де зафіксовано як працівники поліції підходять до автомобіля, у якого працює двигун, та починає спілкуватися з молодим чоловіком, який представляється ОСОБА_1 . Події відбуваються на автодорозі. Працівники поліції перевіряють документи у водія ОСОБА_1 , який повідомляє, що у нього день народження, він посварився з родичем та планував поїхати до кіоску випити пива. Надалі водій підтверджує факт вживання алкогольних напоїв (0:01:18 хв.), згоджується з порушенням ним ПДР України. Просить його пробачити. Працівник поліції повідомляє, що прибули на місце події за викликом по лінії «102», водій стверджує, що далеко їхати не планував. Водія повідомляють про відеофіксацію;

-відеофайл «VID 00F-00-0041», де водій ОСОБА_1 проходить до службового автомобіля працівників поліції та присідає у нього. Підтверджує, що розуміє заборону ПДР керувати автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Водію пропонують пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер, водій вказує, що «не хотів би цього робити» (0:00:47 хв.). На уточнююче запитання поліцейського як розуміти таку відповідь, водій стверджує, що не хоче проходити огляд. Також на цьому відеозаписі ОСОБА_1 вибачається та підтверджує, що керував транспортним засобом (0:01:57 хв.);

-відеофайл «Х3Х9999__0032», де зафіксована зупинка транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , який підтверджує факт вживання алкогольних напоїв (трішки вина) (0:02:01 хв.) та просить його зрозуміти і «увійти в ситуацію, далеко їхати не збирається». У черговий раз підтверджує факт керуванням транспортним засобом (0:08:10 хв., 0:11:21 хв.). Просить пробачення та просить його відпустити, так як не бажає фігурувати у «базах».

-відеофайл «Х3Х9999_012521331_0033», на якому зафіксовано прохання ОСОБА_1 не оформлювати протокол про адміністративне правопорушення, на що отримує відмову. Присідає до службового автомобіля працівників поліції, де відмовляється від огляду на стан алкогольного сп`яніння на що працівники поліції повідомляють водія ОСОБА_1 про складання щодо нього адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Так, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю, нестійка хода, порушення координації рухів) він мав пройти огляд за допомогою газоаналізатору «Alcotest Drager 6810», однак такий огляд не проводився через відмову водія ОСОБА_1 ;

-даними акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 25.01.2024. за яким транспортний засіб Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 ,затримано та поміщено на майданчик тимчасового утримання.

Таким чином, з матеріалів справи видно, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, у нього були наявні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, керує ним з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, однак останній відмовився від такого огляду.

Так, відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як передбачено п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, де зафіксовано така відмова. При цьому, під час неодноразових пропозиції йому пройти огляд на стан сп`яніння поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису. Факт відсторонення водія від керування транспортним засобом підтверджується даним акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 25.01.2024.

На думку суду, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час та місці, зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується відеозаписом події, який був досліджений судом у ході судового розгляду.

Твердження сторони захисту про те, що не зафіксовано факт керування, спростовується даними відеозапису, де по прибуттю працівників поліції автомобіль ОСОБА_1 знаходиться на проїзній частині з увімкненим двигуном, крім того в ході спілкування з працівниками поліції водій ОСОБА_1 неодноразово підтверджує факт керування, бо їхав до магазину за пивом. Натомість на відеозаписі жодного разу не вказує, що не керував транспортним засобом. Водночас водій неодноразово підтверджував, що вживав алкогольні напої.

Критично суд ставиться до покликання сторони захисту, що ОСОБА_1 не розумів наслідки складання протоколу, з огляду на той факт, що з наданого відеозапису вбачається неодноразові пропозиції ОСОБА_1 врегулювати ситуаціє без складання адміністративного протоколу за ст. 130 КупАП, відтак розумів наслідки та передбачене санкцією статті стягнення.

Щодо нероз`яснення ОСОБА_1 його прав, позбавленні його можливості надати письмові пояснення, на що посилався захисник, то це покликання є неспроможним, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у відповідних графах протоколу, що і зазначив поліцейський.

Суд погоджується з твердженням сторони захисту, що чіткої пропозиції водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі з відеозапису події не вбачається, при матеріалах справи відсутнє відповідне направлення до такого закладу, водночас зауважує, що оформлення такого направлення відбувається тільки у разі згоди водія пройти такий огляд у медичному закладі, натомість у випадку, що розглядається, на думку суду, водій не бажав пройти такий огляд як на місці зупинки, так і у медичному закладі, що виразилось у його поведінці, яка зафіксована на відеозаписі, а сама по собі відсутність на відеозаписі події такої пропозиції і при матеріалах справи такого направлення не свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Так, під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах.

При цьому, у разі ухиляння водія від проходження огляду з тих чи інших підстав, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати відносно водія заходи примусу, спрямовані на проведення такого огляду чи доставлення особи до закладу охорони здоров`я.

Суд звертає увагу на те, що погодження особи на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути актом волевиявлення, який би виражався в активних діях особи, щодо погодження на проходження огляду.

Всі інші зауваження сторони захисту щодо порушення поліцейськими процедури оформлення цієї справи, то суд їх враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

Не зважаючи на процесуальну позицію сторони захисту щодо невизнання вини за ч.1 ст. 130 КУпАП, на переконання суду, надані докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На думку суду, усі вищезазначені докази доповнюють одне одного, узгоджуються між собою, а тому суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особи порушника та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 221, 245, 251-252, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок № UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху)з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко