Справа № 201/3446/24
Провадження № 3/201/1819/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 березня 2024 року о 20 годині 55 хвилин, керуючи автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 19/21 по вул. Володимира Вернадського в м. Дніпрі, де при зміні напрямку руху праворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним справа автомобілем «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальні збитки та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, шо він, керуючи автомобілем «Фольксваген», рухався крайньою правою смугою по вул. Володимира Вернадського з боку парку імені Т.Г. Шевченка у напрямку просп. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, при цьому він перетнув перехрестя з вул. Крутогірний узвіз не змінюючи своєї траєкторії руху, після чого його обігнав автомобіль «Мерседес-Бенц», водій якого різко зупинився перед ним та повідомив, що він скоїв зіткнення при зміні напрямку руху праворуч.

Водій ОСОБА_2 , будучи допитаним під час судового розгляду, суду пояснив, що він, в час та місці, зазначені в протоколі, рухаючись правою крайньою смугою по вул. вул. Володимира Вернадського, зупинився перед перехрестям з вул. Крутогірний узвіз в м. Дніпрі, водночас водій автомобіля «Фольксваген» знаходився зліва від нього на суміжній смузі, з якої рух дозволявся лише для повороту ліворуч. Після ввімкнення зеленого сигналу світлофора попутний потік транспорту розпочав рух вперед, як і він став перетинати вищезазначене перехрестя дозволеною правою крайньою смугою, проте водій автомобіля ОСОБА_1 також став рухатись прямо по забороненій суміжній смузі та після проїзду перехрестя почав випереджати його, змінюючи напрямок руху праворуч в безпосередній близькості від нього, що призвело до перетинання їх траєкторії руху та наслідків, які настали. При цьому зіткнення між ними відбулось правою задньою частиною автомобіля «Фольксваген» з лівою передньою частиною, керованого ним автомобіля «Мерседес-Бенц», після чого водій ОСОБА_1 продовжив рух, не зупинившись на місці зіткнення, у зв`язку з чим він мусив наздогнати його та повідомити про цю подію.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця ДТП від 08 березня 2024 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де сталась ця подія, сталі орієнтири, до яких здійснена прив`язка та попередні напрямки руху водіїв, при цьому з координат місця зіткнення транспортних засобів між собою дійсно вбачається, що дорожньо-транспортна пригода відбулась під час зміни напрямку руху зліва направо водієм ОСОБА_1 , поряд з яким суміжною смугою справа слідував водій ОСОБА_2 , у зв`язку з чим їх траєкторії руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали, при цьому зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів (із застереженням щодо помилковості взаємоконтактуючої сторони автомобіля «Фольксваген»), механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; наданими зі сторони потерпілого фотографіями за результатами огляду транспортних засобів, причетних до ДТП; поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 742847 від 08 березня 2024 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Водночас, визнання судом як допустимим та належним такого доказу вини водія ОСОБА_1 як схема місця ДТП, здійснюється з певним застереженням, оскільки, дослідивши фактичні обставини, що були зафіксовані відповідним доказом, та зіставивши їх у сукупності з поясненнями водіїв-учасників події та оглянутими під час судового розгляду фотографіями з видимими пошкодженнями транспортних засобів, причетних до ДТП, стає очевидним, що співробітниками патрульної поліції на зворотному боці даної схеми помилково було зазначено ліву сторону автомобіля «Фольксваген», як пошкоджену внаслідок цієї пригоди, замість правої, пошкодження якої притаманно встановленому механізму дорожньо-транспортної пригоди під час взаємодії між собою бокових частин транспортних засобів, що рухались у попутному напрямку поряд один одного у суміжних смугах. При цьому необхідно вказати, що такі недоліки не тягнуть за собою визнання означеного доказу неналежним, оскільки це не впливає на суть розгляду справи та не перешкоджає суду досягти завдань провадження в справі про адміністративне правопорушення, крім того останні істотно не порушують прав та свобод учасників процесу та не впливають на реалізацію ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Разом з тим слід зазначити, що в іншій частині схема місця ДТП повністю відповідає вимогам п.п. 4, 5 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, а тому слід вважати, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам, зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема на схемі місця ДТП графічно зображено ділянку дороги, на якій сталась ДТП, попередні напрямки руху водіїв та координати місця зіткнення відносно сталих орієнтирів, а також інші відомості необхідні для встановлення фактів та обставин, що мають значення для розгляду справи та підлягають доказуванню.

Отже водій ОСОБА_1 при зміні напрямку руху праворуч повинен був переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, у тому числі тим, яких він випередив перед цим з лівого боку, після чого став змінювати траєкторію руху праворуч, перетинаючи їх напрямок в безпосередній близькості, що призвело до їх зіткнення між собою. Тобто особою, яка притягається до адміністративної відповідальності при виборі смуги руху та прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її умови, зокрема інтенсивність, рівень та засоби організації дорожнього руху на ділянці дороги при виїзді на крайню праву смугу, по якій вже слідував водій ОСОБА_2 , у зв`язку з чим в даній дорожній ситуації саме дії правопорушника знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, так як останній, змінюючи напрямок руху праворуч, повинен був переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод не тільки перед початком свого маневрування, а також і в ході (впродовж) всього його здійснення, однак водій ОСОБА_1 продовжив змінювати напрямок руху, виїхавши на смугу руху водій ОСОБА_2 , який в той момент наблизився до місця перетинання їх траєкторій між собою.

Також слід зазначити, що контактування автомобіля «Фольксваген» відбулось його правою задньою частиною з передньою лівою частиною автомобіля «Мерседес-Бенц», що притаманно механізму зіткнення між собою водіїв, які рухались попутно по суміжних смугах поряд на невеликій відстані один від одного, при цьому водієм автомобіля, який слідував попереду лівіше, здійснювався виїзд та перетинання суміжної смуги справа, на якій знаходився водій іншого автомобіля, у зв`язку з чим їх траєкторії руху перетиналися між собою.

Крім того суд вважає, що аргументи сторони захисту щодо порушення іншим водієм правил дорожнього руху не заслуговують на увагу при розгляді даної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин, викладених у даному протоколі стосовно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 вже деякий проміжок часу до зіткнення знаходилась в усталеному стані, тобто без зміни траєкторії руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, оскільки він не змінював дорожню обстановку, а рухався у напрямку, який був обраний ним раніше.

До інших суджень сторони захисту щодо недоліків, допущених під час оформлення матеріалів цієї справи суд ставиться критично, так як зазначені недоліки не впливають на суть розгляду даної справи та не перешкоджають суду досягти завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім того останні істотно не порушують прав та свобод учасників процесу та не впливають на реалізацію ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Мерседес-Бенц», під керуванням водія ОСОБА_2 .

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що вчинене правопорушення не являє собою великої суспільної небезпеки, оскільки не заподіяло скільки-небудь значної шкоди суспільним чи державним інтересам, так само як і правам та свободам громадян або іншим, охоронюваним законом цінностям, разом з цим є обґрунтовані підстави, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне, у відповідності до ст. 22 КУпАП, звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням, у зв`язку з чим згідно з п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням та провадження по справі закрити.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:В.М. Гончаренко