Провадження № 33/4808/184/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю захисника Жируна Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 10 січня 2024 року відносно нього,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,6 грн.

Згідно постанови, 13.10.2023 року о 20 год. 50 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Шухевичів, 14, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду першої інстанції, оскільки висновки суду суперечать фактичним обставинам справи. Зазначає, що він не керував транспортним засобом, зупинку транспортного засобу працівники поліції не здійснювали, а тому їхня вимога щодо проходження огляду на стан сп`яніння була протиправною. Доказів обставин зафіксованих в протоколі справа не містить. На спростування обставин викладених в протоколі, в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який є власником автомобіля, стверджував, що 13.10.2023 року тільки він керував транспортним засобом і не передавав автомобіль брату - ОСОБА_1 . Ці ж показання підтвердила свідок ОСОБА_3 . Проте, суд першої інстанції показання свідків безпідставно відкинув.

Просить постанову суду скасувати та провадження відносно нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився, будь-яких поважних причин своєї неявки суду не повідомив. Його захист в судовому засіданні здійснював адвокат Жирун Р.М., який наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дотримався вимог наведених вимог діючого законодавства та дійшов правильних висновків.

Як зазначив суд першої інстанції, обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у постанові, підтверджуються фактичними даними: з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №612721 від 13.10.2023 року (а.с.1); з протоколу про адміністративне затримання (а.с.5); з постанови поліцейського про порушення ПДР України (а.с.8); з відеозаписів що міститься в матеріалах справи (а.с.10).

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Що стосується апеляційних доводів про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факту зупинки транспортного засобу, виявлення ознак алкогольного сп`яніння та порушення порядку фіксування обставин події правопорушення, вони спростовуються доказами по справі.

Так, із сукупності переглянутих відеозаписів (а.с.10) з камер зовнішнього вуличного відеоспостереження та нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що вони на службовому автомобілі з увімкненими проблисковими маячками червоного та синього кольорів переслідують автомобіль «Мерседес» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який різко зупинився серед багатоповерхових будинків в житловому кварталі. Водій одягнутий у кофту з капюшоном, яка має велике сріблясте зображенням черепу на спині, зупинивши автомобіль намагався втекти. Проте, через 2 секунди був затриманий працівником поліції. Як пізніше з`ясувалося, це був ОСОБА_1 . На вимогу працівника поліції пройти до автомобіля, ОСОБА_1 серед багатьох припаркованих автомобілів підійшов саме до автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , чим підтвердив факт користування цим транспортним засобом. На запитання «чому він тікав?», ОСОБА_1 відповів, що просто вийшов з автомобіля та пішов. Інших осіб, які могли б керувати автомобілем в салоні та біля транспортного засобу не було. На вимогу працівників поліції надати документи на автомобіль, пояснив, що документи скоро принесе дружина. Пізніше намагався покинути місце події, внаслідок чого був затриманий та доставлений до РУП ГУНП в Івано-Франківській області. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Після чого були складені адміністративні матеріали і від їх ознайомлення ОСОБА_1 відмовився.

Враховуючи інформацію закріплену на відеозаписах, суд першої інстанції обґрунтовано відкинув показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які явно суперечать іншим доказам та надані з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду і доводи апелянта про недотримання поліцейськими вимог діючого законодавства, щодо безперервного фіксування обставин правопорушення за допомогою нагрудних камер.

Так, згідно ч.2 ст.266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відеозаписи, які містяться в матеріалах справи, відображають всі обставини події правопорушення, а тому не викликають сумніву у їх достатності та достовірності.

Щодо доводів сторони захисту про порушення судом першої інстанції безсторонності та неупередженості, вони не ґрунтуються на вимогах КУпАП. Апелянт вказував, що суд з власної ініціативи допитав в якості свідків працівників поліції, чим взяв на себе функції сторони обвинувачення.

Так, ст.272 КУпАП надає право суду викликати як свідка у справі про адміністративне правопорушення кожну особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На такий виклик, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Таким чином, зазначені дії суду не тільки відповідають вимогам діючого законодавства, а й були необхідні для всебічного, об`єктивного розгляду справи та перевірки доводів сторони захисту.

Враховуючи, що апеляційні доводи сторони захисту не знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 10 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт