Код суду 233 № 233/3566/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Орчелота А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відносно:

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , якій роз`яснені права згідно зі ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП,-

за ч.1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №367932 від 20 червня 2024 року, відповідно до якого: ОСОБА_1 20 червня 2024 року о 13 год. 50 хв., перебуваючи в торгівельному кіоску за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж пачки сигарет «Собраніє» вміст нікотину 4% акцизною маркою податку громадянину ОСОБА_2 за 100 грн. без отримання ліцензії і такий вид діяльності як торгівля тютюновими виробами, в порушення п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.164КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом надіслання телефонограми за номером телефону, вказаному в протоколі, яку вона отримала особисто, проте від неї в матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої остання, просить розглянути справу про скоєне нею адміністративне правопорушення без її участі, вину визнає.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходжу до такого.

Диспозиція частини 1 статті 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без додержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Отже, диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативних актів, а саме: до Господарського кодексу України, Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності; інших актів законодавства.

Згідно зі ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

За приписами ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського Кодексу України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Крім того, підприємництвом не визнається виконання обов`язків найманого працівника.

Ліцензія - це документ державного зразка, який засвідчує право ліцензіата на проведення зазначеного в ліцензії виду господарської діяльності протягом певного терміну за умови дотримання ліцензійних умов (ст. 1 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»).

Як вбачається з аналізу вищезазначених норм, суб`єктом адміністративного правопорушення провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», є фізична особа, яка зареєстрована, відповідно до закону, як підприємець, або керівник підприємства.

Згідно з відомостями зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №367932 від 20 червня 2024 року ОСОБА_1 не працює, не зареєстрована як суб`єкт господарювання. Крім того, з її письмових пояснень вбачається, що вона проходить стажування в торгівельному кіоску, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснювала продаж продуктів харчування, а також продаж тютюнових виробів з марками акцизного податку. При цьому ліцензії на продаж тютюнових виробів немає.

При дослідженні матеріалів протоколу встановлено, що при складанні протоколу та зборі доказів, уповноваженими особами не надано доказу, того що ОСОБА_1 зареєстрована відповідно до закону як особа, що займається господарською діяльністю та на неї покладено обов`язок отримання ліцензії при здійсненні певного виду господарської діяльності, а навпаки протокол містить інформацію, що ОСОБА_1 не є ФОП.

Крім того, відповідно до правової суті самих понять, визначених національним законодавством в сфері підприємницької діяльності, а саме ст.ст.3,42 Господарського Кодексу України, ст.1 Закону України «Про підприємництво», ст.1 Закону України «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності», правових позицій, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, як правило з метою отримання прибутку (комерційна діяльність).

Підприємницька ж діяльність є одним з видів господарської діяльності, яка полягає в самостійній, систематичній, на власний ризик діяльності по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення.

Систематичною вважається діяльність у разі, коли вона здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу.

Відповідно до ч.2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, з досліджених матеріалів справи судом встановлено, що в порушення вимог ст.251 КУпАП, уповноваженою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано суду жодного доказу того, що у торгівельному кіоску, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювалася реалізація тютюнових виробів (тобто, чеків, квитанцій, ордерів, розписок, інших документів фінансового характеру на придбання такої продукції, тощо).Факт наявності в торгівельному кіоску тютюнових виробів сам по собі не може свідчити про їх реалізацію.

Окрім того, з фабули протоколу та з інших матеріалів, наданих суду, не вбачається, що вчинені ОСОБА_1 дії є регулярними та систематичними. Матеріали взагалі не містять жодних доказів, які б свідчили про тривалість такої діяльності.

Фотографія, долучена до протоколу, на якій зображені тютюнові вироби, не може свідчити про реалізацію товарів, оскільки, як вже було зазначено вище, до протоколу не долучено будь-яких документів на підтвердження їх реалізації.

До того ж, з приводу визнання вини ОСОБА_1 у заяві про розгляд справи за її відсутності, слід зазначити, що дійсно пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом, проте оцінку суд надає їм в сукупності з іншими належними і допустимими доказами по справі, оскільки обвинувачення (в розумінні практики Європейського суду з прав людини адміністративна відповідальність має всі притаманні риси кримінальної відповідальності) не може ґрунтуватися лише на визнавальних свідченнях особи.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164КУпАП, тому провадження підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім обєктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Таким чином, вилучені у ОСОБА_1 тютюнові вироби, згідно з квитанцією №51 від 20 червня 2024 року підлягають поверненню володільцю.

Керуючись ст.ст.245,247,251,256,280,284КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

На підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити.

Вилучені, 20 червня 2024 року тютюнові вироби, які зазначені в квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) під час здійснення адміністративного провадження №51 від 20.06.2024 рокуповернути особі, у якої їх було вилучено - ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: А.В. Орчелота