Справа № 203/1656/24
Провадження № 3/0203/811/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

06 травня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Ізраїлю, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №690758 від 24.03.2024 року ОСОБА_1 24.03.2024 року о 08 год.48 хв. в м. Дніпро по пр.О.Поля, в районі будинку № 28а керував транспортним засобом Toyota Corolla Verso номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння водій відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор №473543, 470459.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи належаним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 вказаної статті, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

В судовому засіданні встановлено, що підставою зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , була наявність у патрульних інформації про те, що водій можливо перебуває в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджуються відеозаписом, який містить CD- диск (а.с.1). Однак дана підстава в переліку ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» відсутня.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п.2-4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з протоколом та рапортом підставою для пред`явлення вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння стала наявність у водія ознак такого сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя.

Однак, в результаті дослідження відеозапису з нагрудних камер поліцейських встановлено, що поліцейський, не повідомляючи водія про виявлені в нього ознаки наркотичного сп`яніння, запропонував пройти огляд в закладі охорони здоров`я та підставою висунення такої вимоги є наявність інформації про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а не наявність в нього ознак такого сп`яніння, на що водій відмовився, вказуючи на безпідставність такої вимоги.

Суд при оцінці вказаних доказів надає перевагу саме відеозапису, оскільки протокол та рапорт складаються поліцейським, суб`єктом владних повноважень та без підтвердження іншими доказами не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, а таких доказів суду не надано.

Таки чином в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що у ОСОБА_1 фактично не було встановлено ознак наркотичного сп`яніння, передбачених законом, що могли б стати належною підставою для пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому суд зазначає, що реакцію очей на світло поліцейський взагалі не міг перевірити, оскільки весь час спілкування водія з інспектором ОСОБА_1 був у сонцезахисних окулярах.

За таких обставин, суд вважає, що вимога поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння була неправомірною.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не є доведеною поза розумним сумнівом, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ю.М. Черваньова