справа № 208/2451/23
№ провадження 3-в/208/5/24
ПОСТАНОВА

18 січня 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Похваліта С.М. розглянувши матеріали подання Державної установи «Центр пробації» філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Заводського районного відділу щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови суду по справі КУпАП відносно ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.06.2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком на 120 годин. Розгляд справи проводився з повідомленням ОСОБА_1 про час та місце проведення судового засідання, за відсутності правопорушника який не з`явився до суду, що відповідає нормам КУпАП.

Начальник відділу Державної установи «Центр пробації» філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Заводського районного відділу звернулась до суду з поданням про вирішення питання про виконання зазначеної постанови, посилаючись на те, що за викликами до органу з питань пробації Забари М.А. не з`являється. В ході проведення перевірки за місцем проживання правопорушника встановлено, що останній за адресою: АДРЕСА_1 не мешкає.

Було скеровано виклик до Заводського районного відділу на 19.10.2023 для ознайомлення з порядком та умовами відпрацювання суспільно корисних робіт, на зазначену дату правопорушник не прибув. 20.10.2023 за вих. № 21/8/4423-23 направлено повторний виклик на 23.10.2023.

Однак на вказані дати ОСОБА_1 за викликами до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився, про причини неприбуття не повідомив. У зв`язку з чим 24.10.2023 співробітниками відділу було здійснено відвідування адреси проживання правопорушника: АДРЕСА_1 . Двері вказаної квартири ніхто не відчинив, сусідка з квартири АДРЕСА_2 , яка відмовилась надавати свої анкетні дані, повідомила, що ОСОБА_2 , виїхав до м. Кривий Ріг на роботу, де на даний час і проживає, повідомити його контактні дані не може, тому що не знає.

25.10.2023 з метою з`ясування можливого місця проживання чи перебування ОСОБА_1 було скеровано відповідні запити до органів реєстрації, закладів охорони здоров`я за місцем проживання правопорушника, моргів, територіального органу Національної поліції України.

Згідно отриманих матеріалів, які надійшли до Заводського районного відділу громадянин ОСОБА_1 за медичною допомогою до КНІ КМР «МЛШМД», КНП КМР «МЛ№1» та КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» не звертався. На диспансерному обліку у вищезазначених закладах не перебував.

07.11.2023 за вх. № 2142 надійшла інформація з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, що в період з 01.01.2023 по 03.11.2023 відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією ОСОБА_1 в базі даних не виявлено.

07.11.2023 за вх. № 2132 надійшла інформація з відділу формування та ведення реєстрів територіальної громади міста Кам?янської міської ради, що

ОСОБА_1 знято з зареєстрованого місця проживання за адресою АДРЕСА_3 , у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання за рішенням Заводського суду від 20.12.2013, невідомо куди.

07.11.2023 року за вх. 2139 надійшла довідка з КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», що труп громадянина ОСОБА_1 до моргів не надходив та у «Журналі реєстрації трупів, що надійшли на розтин» за період з червня 2023 по теперішній час не числиться.

14.11.2023 року за вх. № 2205 надійшла довідка Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам?янське Кам?янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) про те, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про державну реєстрацію смерті гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не значиться.

15.11.2023 за вх. № 2224 Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам?янське повідомив, що немає законних підстав надати уповноваженому органу з питань пробації інформацію про можливе місце проживання правопорушника.

16.11.2023 за вх. № 2240 Комунальний заклад «Центр надання соціальних послуг» Кам?янської міської ради повідомив, що ОСОБА_1 у відділі комплексного обслуговування та реінтеграції бездомних осіб не перебував, за отриманням послуг до закладу не звертався.

22.11.2023 за вх. № 2335 Кам?янський РУП ГУНП в Дніпропетровській області повідомив, що при неодноразовому відвідуванні місця мешкання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вдома нікого не було, провести індивідуально-профілактичну бесіду з правопорушником не виявилось можливим.

19.12.2023 за вх. № 2586 Кам?янський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомив, що ОСОБА_1 в період з 06.06.2023 дотепер для проходження військової служби мобілізованим не був.

20.12.2023 за вх. № 2612 у відповідь на повторний запит Кам?янський РУП ГУНІ в Дніпропетровській області повідомив, що при неодноразовому відвідуванні місця мешкання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вдома нікого не було, встановити місцезнаходження гр. ОСОБА_1 не виявилось можливим.

Вжитими заходами місцезнаходження правопорушника не встановлено.

Наслідки ухилення особи від відбування суспільно корисних робіт передбачені ст. 325-4 КУпАП, відповідно до якої у разі ухилення порушника від відбування таких робіт, така особа підлягає адміністративній відповідальності, а за злісне ухилення від відбуття такого виду стягнення передбачена її кримінальна відповідальність.

В даному випадку, суд позбавлений можливості застосувати зазначені положення КУпАП, оскільки відповідно до наданих матеріалів не можливо зробити висновок про обізнаність ОСОБА_1 про накладене на нього адміністративне стягнення, а таким чином визначити умисел на ухилення ОСОБА_1 від виконання суспільно корисних робіт.

Статтею 302 КУпАП визначено лише три підстави для припинення виконання постанов про накладення адміністративних стягнень:

- видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

- скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

- смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Визначений у ч. 1 ст. 303 КУпАП строк давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень загальний і не залежить від виду стягнення, яке було призначено правопорушнику. Сутність строку давності виконання відповідних постанов полягає в тому, що він є граничним періодом у часі, протягом якого мають бути вчинені всі необхідні дії, спрямовані на виконання стягнення.

Перебіг строку давності постанови суду розпочинається від моменту звернення її до виконання. Постанова вважається звернутою до виконання, коли орган, який її виніс, вручає або надсилає її копію відповідній особі або надсилає органу, уповноваженому безпосередньо її виконувати. Таким чином, своєчасне направлення постанови для виконання (не більш ніж через три місяці з дня її винесення) визнається єдиним юридичним фактом, що має значення для встановлення, чи підлягає вона виконанню, незалежно від того, чи розпочато безпосереднє (реальне) виконання цієї постанови.

Згідно матеріалів справи, постанова суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, своєчасно звернута до виконання.

У чинній редакції ст. 303 КУпАП визначено не давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, а давність звернення її до виконання, що, в свою чергу, створює правозастосовні проблеми на завершальній стадії провадження у справах про адміністративні правопорушення. Фактична безстроковість виконання постанов про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується Європейським судом з прав людини при оцінці порушень державами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Необмежений строк виконання своєчасно надісланої постанови про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи державамчленам стосовно адміністративних санкцій.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 30.01.2003 року № 3-рп/2003, зазначивши, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

У рішенні № 15-рп/2004 від 02.11.2004 року Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до Основного Закону України людина, її права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, тобто панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, і вони як елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України тощо.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 29.06.2010 року № 17-рп/2010 тлумачить принцип правової визначеності таким чином, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями.

Статтею 304 КУпАП передбачено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Правопорушника знято з реєстрації за рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.12.2013 р. з дня винесення постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення відповідного стягнення, тобто з 06.06.2023 року, до часу розгляду подання центру пробації у суді, пройшло майже 7 місяців, виконання адміністративного стягнення не проводилось.

Керуючись верховенством права, яке не обмежується лише законодавством, а й повинно відповідати ідеології справедливості, суд вважає, що постанова Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.06.2023 року, постановлена відносно ОСОБА_1 про застосування до нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 183-1 КУпАП у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин, не підлягає виконанню, у зв`язку із закінченням строків давності її виконання.

На підставі викладеного, враховуючи неможливість застосування положень ст. 325-4 КУпАП, керуючись ст. ст. 303, 304 КУпАП, нормами Конституції України та наведеними рішеннями Конституційного Суду України, суд -

УХВАЛИВ:

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.06.2023 року якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 183-1 КУпАП у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, визнати такою, що не підлягає виконанню.

Суддя С.М. Похваліта