"04" червня 2024 р. Справа № 363/2454/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

11 травня 2024 року о 17 год. 43 хв. у с. Червоне по автодорозі Т-10-02 10 км., водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук), не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та допустив з`їзд у кювет, після чого здійснив наїзд на дерево, що спричинило пошкодження транспортного засобу. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеофіксацію.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5 та 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді обставини протоколів визнав, у вчиненому щиро покаявся, з огляду на скрутне матеріальне становище просив розстрочити значний розмір штрафу на шість місяців.

Зазначені обставини підтверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №682963 від 11 травня 2024 року, серії ААД №682964 від 11 травня 2024 року, схемою місця ДТП, копією протоколу про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП серії БАД №999449 від 11 травня 2024 року, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 11 травня 2024 року, посвідченням водія ОСОБА_1 , свідоцтвом про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_2 , даними відеозапису.

Відповідно до п. 12.1. ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколах про адміністративні правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.5 та 12.1 Правил дорожнього руху України є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину доведено повністю.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, ОСОБА_1 в заяві просив розстрочити виконання постанови суду строком на 6 місяців, у зв`язку з тим, що на даний час не має змоги сплатити штраф одним платежем, втратив роботу та має скрутне матеріальне становище.

Відповідно до положень ст. ст. 298, 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тоді як розстрочка сплати штрафу передбачена законом.

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що розстрочка штрафу це надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну.

Згідно зі статтею 268 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Враховуючи те, що призначений судом штраф в розмірі 17 000 грн. є значним в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, суд, з урахуванням доводів ОСОБА_1 про недостатнє матеріальне становище, який втратив роботу, доходить висновку, що сплата штрафу в зазначеному вище розмірі одним платежем становитиме для правопорушника надмірний тягар.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню, а призначений судом штраф в розмірі 17 000 грн. слід розстрочити до виплати рівними частинами щомісячно строком на 6 місяців.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 33, 130, 268, 283 і 284, 303, 304 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП № 363/2454/24 та за ст. 124 КУпАП №363/2455/24 об`єднати в одне провадження та присвоїти номер 363/2454/24.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду щодо сплати штрафу задовольнити.

Розстрочити виконання постанови Вишгородського районного суду Київської області від 04 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., шляхом виплати штрафу рівними частинами по 2 833 грн. 33 коп. щомісячно, починаючи з набрання цією постановою законної сили.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя