Справа №950/2106/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Стеценко В. А.
Номер провадження 33/816/275/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 лютого 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Демченко А. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми клопотання захисника СТЕЦЕНКА В. М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Лебединського районного суду Сумської області від 27.09.2023, якою ОСОБА_1 визнана винною у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Стеценка В. М.,

установив:

Постановою судді Лебединського районного суду Сумської області від 27.09.2023 ОСОБА_2 була визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і на неї накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 40800 грн. Стягнуто на користь держави 536,80 грн судового збору.

На вказану постанову судді захисником Стеценко В. М. була подана апеляційна скарга від 13.11.2023, у якій захисник просить скасувати судове рішення, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення, оскільки ОСОБА_2 т/з не керувала, через хворобу не мала можливості прибути в судове засідання і була позбавлена можливості реалізувати своє права на захист і справедливий суд.

Одночасно з апеляційною скаргою захисник Стеценко В. М. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки справа була розглянута без участі ОСОБА_2 , про прийняте рішення остання дізналася лише 04.11.2023, що підтверджується трекінгом поштового відправлення Укрпошти, тому строк пропущений з поважних причин.

Вислухавши доводи захисника Стеценка В. М., який підтримав клопотання і просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, перевіривши матеріали справи і дослідивши мотиви поданого клопотання, апеляційний суд вважає, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи (ч. 1 ст. 285 КУпАП) і може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 КУпАП).

Зміст та форма провадження в справах про адміністративні правопорушення повинні відповідати загальним засадам судочинства, однією з яких є розумні строки, тобто такі, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, що забезпечують надійний захист iнтepeciв правосуддя, а також забезпечують особі реальну можливість використати вci передбачені законом засоби захисту. Для забезпечення виконання вимог розумного строку законодавець і встановив процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КУпАП. При цьому правило дотримання 10-денного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи розглядались впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

У своєму рішенні від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ визначив, що «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності». При цьому «…доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд» (рішення ЄСПЛ від 12.07.2007 у справі «Станков проти Болгарії»).

Тобто, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право, незважаючи на те, що ст. 294 КУпАП і містить положення щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних (об`єктивних) причин пропуску такого строку, оскільки термінами визначаються часові межі існування правовідносин у справі, в яких повинно відбутися здійснення прав і виконання обов`язків учасниками справи, а правові норми встановлюють не тільки «що» і «як» потрібно зробити, але і «в які строки», що є обов`язковим елементом поведінки відповідного суб`єкта провадження і виступає як один з показників правомірності юридичної діяльності учасників процесу.

ОСОБА_2 хоча і не приймала участі в судовому засіданні 27.09.2023, але про час, день і місце розгляду справи була повідомлена в установлений законом спосіб і 28.09.2023 копія постанови судді була направлена їй рекомендованим листом за місцем проживання, яку ОСОБА_2 безпосередньо отримала 04.11.2023, що підтверджується повернутим до суду рекомендованим листом 10.11.2023).

Доводи клопотання сторони захисту про те, що ОСОБА_2 дізналась про накладення на неї штрафу лише 04.11.2023, а з апеляційною скаргою захисник звернувся вже 13.11.2023, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_2 була обізнана про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП і їй було відомо про дату, час та місце розгляду цього протоколу в районному суді, а тому вона в розумні інтервали часу мала би вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їй судового провадження з розгляду цього протоколу. При цьому необхідно зауважити, що перебіг строку на апеляційне провадження починає спливати з дня наступного після ухвалення суддею постанови, тобто з 28.09.2023.

Таким чином, починаючи з 28.09.2023 ОСОБА_2 не була позбавлена можливості оскаржити постанову судді у встановлений законом 10-денний строк, оскільки жодних поважних та об`єктивних причин пропуску цього процесуального строку або ж будь-яких обставин, які б перешкодили їй подати апеляційну скаргу не було, а ті обставини, на які захисник посилається у своєму клопотанні не свідчать про поважність причин пропуску строку. При цьому суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, наданим їй законом, і тому сторона, яка добровільно відмовляється від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками такого свого рішення, а безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, є прямим порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Оскільки фактичні обставини справи свідчать, що ОСОБА_2 (особисто чи через захисника) мала можливість повною мірою реалізувати своє право на апеляційне оскарження рішення судді суду першої інстанції, але у встановлений законом строк не скористалася таким правом, то апеляційний суд вважає необхідним відмовити в поновленні цього процесуального строку.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Відмовити захиснику СТЕЦЕНКУ В. М. в задоволенні його клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Лебединського районного суду Сумської області від 27.09.2023 відносно ОСОБА_3 .

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов