Справа №-613/453/24 Провадження №-3/613/213/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Сеник О.С., за участю секретаря судового засідання Нагорної С.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Векленка В.І., свідка ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, що надійшли від Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2024 о 14 год. 00 хв. у с. Матвіївка Богодухівського району Харківської області по вул. Слобідській, 44 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 56782ХА з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я КНП «Богодухівська ЦРЛ» водій ОСОБА_1 відмовився під відеозапис із застосуванням технічного засобу відеозапису нагрудної Вody Cam № 2 та в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, визнав у повному обсязі. Підтвердив, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 13.03.2024. Пояснив, що його дружина є волонтером, займається доставкою продуктів харчування військовослужбовцям, які перебувають у містах Краматорську, Слов`янську, Костянтинівці та ін., він також є волонтером і її водієм. 12.03.2024 він разом з дружиною відвозив прапор, який дружина привезла з волонтерської поїздки, на знак подяки людям, що проживають у с. Дмитрівка і допомагають у волонтерській діяльності. 12.03.2024 з цими людьми він вживав алкогольні напої, наступного дня 13.03.2024 - мав запах алкоголю з порожнини рота і усвідомлював це, тому не став сперечатися з працівниками поліції і не вбачав потреби у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначив, що 13.03.2024 він не вживав алкогольних напоїв і наразі шкодує про те, що не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. Просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки у такому разі він не зможе займатися волонтерською діяльністю та допомагати в цьому дружині, яка сама не має права керування та залишиться без водія.

Захисник Векленко В.І. у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, однак, позбавлення його права керування транспортними засобами позбавить останнього можливості займатися волонтерською діяльністю. З посиланням на практику ЄСПЛ та норми Кримінального кодексу України, враховуючи особу ОСОБА_1 , який свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, є учасником бойових дій, надає суттєву підтримку і допомогу військовослужбовцям Збройних Сил України, має численні подяки за свою волонтерську діяльність, а також враховуючи відсутність заподіяної шкоди суспільним інтересам та інших тяжких наслідків, просив застосувати аналогію закону та призначити основне стягнення нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме призначити адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що є дружиною ОСОБА_1 , є волонтером, опікується шістьма окремими механізованими бригадами, які проходять службу на Східному напрямку, і займається доставкою гуманітарних вантажів у міста Краматорськ, Слов`янськ, Костянтинівку та інші населені пункти Донецького напрямку. Зокрема, вона збирає продукти харчування для військових по населених пунктах, організовує приготування їжі для них та займається її доставкою військовослужбовцям на місце дислокації. Її чоловік ОСОБА_1 є членом її волонтерської команди, яка складається з 4 осіб, та є єдиним з них, хто має водійське посвідчення. Саме він разом зі ОСОБА_2 займається збиранням продуктів харчування та готової їжі для військових. Без його допомоги як водія ОСОБА_2 буде позбавлена можливості займатися волонтерською діяльністю, що зашкодить інтересам військовослужбовців, якими опікується її волонтерська команда, у т.ч. тих, що є мешканцями міста Богодухів та Богодухівського району. Пояснила, що вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв 12.03.2024 було викликане, зокрема, тим, що 11.03.2024 вона перебувала у м. Краматорськ, де в цей день стався обстріл, і з нею деякий час не було зв`язку, тому чоловік перехвилювався за неї.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, показання свідка, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала, зокрема, транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст.266 КУпАП).

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 014368 від 13.03.2024, складеним у відповідності до вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853, яким зафіксовано порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР. У графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив, що 13.03.2024 випив 50 гр. горілки»;

- постановою поліцейського серії ЕНА № 1648055 від 13.03.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП (порушення п.2.1. «а» ПДР керування транспортними засобом, будучи непристебнутим ременем безпеки та не маючи права керування транспортним засобом);

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, якими зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції у присутності двох свідків, констатацію наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння, що було виявлено під час перевірки документів, пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я, відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду в присутності двох свідків, роз`яснення йому наслідків такої відмови складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, ознайомлення його зі змістом протоколу, написання ним пояснень у протоколі та проставлення підпису в протоколі;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які зазначили, що 13.03.2024 о 14:05 год. їх було запрошено працівниками поліції в якості понятих під час огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем ВАЗ 21033 д.н.з. НОМЕР_1 . Водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Працівниками поліції ОСОБА_1 у присутності свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», на що він відмовився. Після цього працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП «Богодухівська ЦРЛ», на що останній відмовився. Після чого працівниками поліції у присутності свідків було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, роз`яснено йому ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, водій поставив свій підпис у протоколі;

- письмовим направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП «Богодухівська ЦРЛ», виписаним 13.03.2024 о 14 год. 05 хв. працівниками поліції на ім`я ОСОБА_1 ;

- рапортами інспектора СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області від 13.03.2024, відповідно до яких після оформлення адміністративного матеріалу за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом; автомобіль ВАЗ-21033 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , тимчасово не затримувався, оскільки суттєво не перешкоджав дорожньому руху;

- усними поясненнями, наданими ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП,орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах,установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , визнається щире розкаяння винного.

Відповідно ст.35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Адміністративне стягнення застосовується з метою виховання та запобігання скоєнню нових правопорушень та не має на меті покарання порушника, покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У відповідності ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі ст.9 Конституції України, а також ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» - міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

17.07.1997 Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Також, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ЄСПЛ у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення ЄСПЛ у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998).

ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний надмірний тягар» (рішення ЄСПЛ у справі від 02.11.2004 «Трегубенко проти України»).

За положеннями ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст вказаного положення свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Так, у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте, діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Суддя вважає, що при розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію закону, з наступних підстав.

Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.06.2022 № 1802 підтверджено, що ОСОБА_2 дійсно є волонтером по доставці гуманітарної допомоги та товарів військового призначення для Збройних Сил України в зону відповідальності Богодухівського району Харківської області.

Наданими захисником копіями подяк на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , Улянівського старостинського округу, виданими керівництвом НОМЕР_2 окремої механізованої бригади, НОМЕР_3 окремої механізованої бригади, ІНФОРМАЦІЯ_3 , фотографіями підтверджується здійснення ОСОБА_1 волонтерської діяльності зі збору та доставки продуктів харчування для військовослужбовців та гуманітарної допомоги для цивільного населення, у т.ч. з використанням автомобіля ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 .

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами позбавить його можливості виконувати свої обов`язки за місцем здійснення волонтерської діяльності в період воєнного стану та суттєво ускладнить здійснення волонтерської діяльності ОСОБА_2 , чим зашкодить інтересам військовослужбовців та цивільного населення, які отримують гуманітарну допомогу завдяки зусиллям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Також суд враховує, що дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам, будь-якої матеріальної шкоди також не спричинено.

З огляду на наведене, з урахуванням визнання ОСОБА_1 своєї вини, особи правопорушника, наявності обставини, що пом`якшує відповідальність, та відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, а також того факту, що тяжких наслідків від правопорушення не настало, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але без позбавлення права керування транспортними засобами.

Саме таке стягнення, на думку суду, буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 245, 251, 252, 268, 280, 283-285, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави (отримувач коштів ГУК Харківськ обл./Харківобл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувач -Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300) у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.), без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя О.С. Сеник