Справа № 757/4926/24 Гол. в суді першої інст. - Гречана С.І.
Провадження № 33/824/2651/2024 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія: ст.173-2 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.,

за участю:

представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладенона нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови судді, 03.01.2024 о 23 год. 50 хв. ОСОБА_2 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 психологічного та фізичного характеру, а саме: словесно ображав, залякував, викручував руки та душив, чим завдав шкоди психологічному та фізичному здоров`ю. Вказаними діями порушив п. п. 4, 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Кириченко Р.Ю, в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, просить поновити строк на оскарження постанови судді.

Такі вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано в чому саме полягало насильство та яка шкода діями ОСОБА_2 була завдана. Також, звертає увагу на те, що потерпіла ОСОБА_3 на наступний день прийшла до поліції та хотіла відмовитися від наданих пояснень, та, окрім того, надала нові пояснення, в яких зазначила, що ОСОБА_2 не застосовував до неї насильство.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 , який підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 921006 від 04.01.2024, ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 психологічного та фізичного характеру, а саме: словесно ображав, залякував, викручував руки та душив, чим завдав шкоди психологічному та фізичному здоров`ю.

На підтвердження викладених у протоколі обставин долучено наступні докази: довідку про проведення перевірки за зверненням ОСОБА_3 (а.с. 2); протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 04.01.2024 (а.с. 3); рапорт оперативного чергового Печерського УП ГУНП у м. Києві (7); письмові пояснення ОСОБА_3 (а.с. 4); пояснення ОСОБА_2 (а.с. 5 ), та ОСОБА_4 (а.с. 6); форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 04.01.2024 (а.с. 11); терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія №АА № 117341 від 04.01.2024 (а.с. 13).

Зазначені докази відповідають критеріям достовірності, належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про порушення ОСОБА_2 п. 4, 14 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Доводи викладені в апеляційній скарзі про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано в чому саме полягало насильство та яка шкода діями ОСОБА_2 була завдана, є неспроможними та такими, що спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника на те, що потерпіла ОСОБА_3 на наступний день прийшла до поліції з метою відмови від наданих нею пояснення щодо вчинення відносно неї насильства, не впливають на законність прийнятого судом рішення.

Таким чином, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови суду, яка є законною, вмотивованою, такою, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, у зв`язку з чим залишає її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко