ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №615/124/24 Головуючий 1 інстанції: Левченко А.М.
Провадження №33/818/739/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю секретаря Кириченко А.В.,

- захисника Макеєва В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою захисника Макеєва В.Ф. на постанову Валківського районного суду Харківської області від 15 березня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Судом встановлено, що 10 січня 2024 року о 14-45 год. в Харківській області на автодорозі М-03, СП Валки водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Mitsubishi Pajero Sport, р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Макеєв В.Ф. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Mitsubishi Pajero Sport, р.н. НОМЕР_1 . Вказав, що ОСОБА_1 не визнає свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, оскільки 10 січня 2024 року о 10-45 год. не керував вказаним автомобілем. Наголосив, що працівники поліції під час складання протоколу спілкувалися на російській мові та всупереч ст.268 КУпАП не запропонували скористатися ОСОБА_1 правовою допомогою адвоката. Вважає, що надані відеозаписи є недопустимим доказом, оскільки не містять відображення цілісної картини події і обстановки. Зазначив, що ОСОБА_1 позитивно характеризується командиром військової частини НОМЕР_2 , а саме за час проходження служби на займаній посаді зарекомендував себе як військовослужбовець із позитивною виконавчою дисципліною, до виконавчих службових обов`язків відноситься відповідально, здатний підтримувати високий рівень дисципліни та статутний порядок, наполегливо працює над підвищенням професійної майстерності та особистих якостей, морально стійкий, за характером спокійний, врівноважений, коректний та витриманий по відношенню до старших начальників.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника ОСОБА_2 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 517416 від 10 січня 2024 року, який підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з зазначенням, що він з ним згоден; довідку поліції про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказані виявлені працівником поліції ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; тремтіння пальців рук; почервоніння шкірного покриву обличчя, за результатами огляду на стан сп`яніння проба позитивна 1,03% проміле, з вказаним результатом ОСОБА_1 був згоден; результат тесту №2243 1,03%, який проведений за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest 6810; відеозаписи з нагрудних камер поліцейських.

Доводи захисника ОСОБА_2 про відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Mitsubishi Pajero Sport, р.н. НОМЕР_1 , є безпідставними.

Відповідно до даних відеозаписів з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечував факту керування ним вказаним автомобілем. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які заперечення щодо факту керування. Також з рапорту поліцейського взводу №1 роти №6 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП С.Шеремета вбачається, 10 січня 2024 року на автодорозі МО3 429 км Київ-Харків-Довжанський було зупинено транспортний засіб Mitsubishi Pajero Sport, р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується сукупністю доказів, які є у матеріалах справи.

Доводи захисника про зворотне розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Твердження сторони захисту про недопустимість наданих відеозаписів, в якості доказу, через те, що вони не містять цілісної картини події та обстановки, не приймаються до уваги, оскільки зазначені відеозаписи надані відповідними посадовими особами та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказу, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незаконність дій інспекторів при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Даних, які підтверджують неправомірність дій працівників поліції, суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисником Макеєвим В.Ф. не надано, і матеріали справи їх не містять.

Позитивна характеристика ОСОБА_1 , надана командиром військової частини НОМЕР_2 , не спростовує висновків суду щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Валківського районного суду Харківської області від 15 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня