Справа № 445/472/23 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 33/811/5/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Галушки Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Галушки Василя Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Золочівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , повторно, 04 березня 2023 року, о 11 год. 10 хв., у м. Золочів, по вул. Бродівська, Львівської області, керував автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за згодою водія, із застосуванням приладу «Драгер 6810» (результат 0,66 проміле), чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Галушка В.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову, закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, окрім того, просить здійснити повну фіксацію процесу технічними засобами.

Вважає, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки докази долучені до матеріалів справи отримані з порушення процедури визначеної чинним законодавством.

Наголошує, що відеозаписи, долучені до матеріалів справи, не є безперервними та не відповідають вимогам Інструкції №1026 , а відтак не можуть доводити вини водія, окрім того даний відеозаписи не були досліджені місцевим судом та він не містять ЕЦП.

Зазначає, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, окрім того даний акт не було вручено водієві, також в нього відсутні дата складання.

Звертає увагу, що працівниками поліції було внесено зміни у роздруківку приладу «Драгер», без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме зазначено серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення.

Повідомляє, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні дані, які вказували на перебування водія в стані сп`яніння. Окрім того, у працівників патрульної поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , передбачених ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Також, протокол про адміністративне правопорушення складено із порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не викладено об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Наголошує, що працівниками поліції надало прилад «Драгер», у якому було заздалегідь встановлена трубка, яка не була запаковано герметично, окрім того водієві не роз`яснено права та обов`язки.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, адвокат Галушка В.В. просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, окрім того на повній фіксації судового засідання не наполягав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвоката Галушки В.В., який просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є повторне протягом року керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №338144 від 4 березня 2023 року (а.с. 4), відповідно до якого ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,66 проміле;

-результаті приладу «Драгер 6810» (а.с. 3а), з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (результат огляду 0,66 проміле), з результатом водія ознайомлено, що підтверджується його підписом;

-інформацією акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5), з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння (результат 0,66 проміле), з результатом огляду водій погодився, що підтвердив своїм підписом;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 4 березня 2023 року (а.с. 6), відповідно до якого він був присутній під час огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, результат якого показав 0,66 проміле, після чого на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, відсторонено його від керування автомобілем;

-копією постанови про адміністративне правопорушення Бродівського районного суду Львівської області від 13 липня 2022 року (а.с. 8-9), згідно із якої водія ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-рапортом працівника поліції (а.с. 11) згідно із яким відеозапис події здійснювався на нагрудну бодікамеру № 1557, від моменту зупинки транспортного засобу, однак у зв`язку із слабким зарядом батареї дана камера могла відключатися. Також у чек приладу «Драгер 6810» внесено зміни, а саме зазначено номер протоколу ААД №338144 від 4 березня 2023 року;

-відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено в судовому засіданні, на якому зафіксовано рух та зупинку автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , під час опитування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, після чого йому було запропоновано пройти огляд від якого він спочатку відмовився, після чого працівниками поліції водія ознайомлено із відеозаписом на місці події, запропоновано повторно йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій погодився, результат огляду 0,66 проміле. Працівниками поліції повідомлено ОСОБА_1 , що на нього буде складено протокол, після роздруковано чек з приладу «Драгер».

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки такі спростовуються вимогами ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення

Хоча наявний в матеріалах справи відеозапис є фрагментарним, водночас на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та такий відеозапис дає можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим суд вважає доводи апелянта щодо безперервності відеофіксації неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 .

Доводи адвоката, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів є недопустимим доказом, оскільки в ньому не зазначено дати складання та ознак сп`яніння, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такий документ відповідає вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року 09 листопада 2015 року № 1452/735 та є затвердженого типу, окрім того в ньому зазначено результат огляду на стан алкогольного сп`яніння (0,66 проміле), з яким ОСОБА_1 погодився .

Твердження апелянта, що працівниками поліції було внесено зміни у роздруківку приладу «Драгер», без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, заслуговують на увагу апеляційного суду, разом із тим, внесені зміни до роздруківки приладу «Драгер 6810», а саме серія та номер протоколу про адміністративне правопорушення, не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 та такі зміни не є достатньою підставою для скасування постанови місцевого суду.

Що стосується аргументів апелянта, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні дані, які вказували на перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, то такі мають формальний характер та не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки спростовуються матеріалами справи зазначеними вище за текстом.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 безпідставно зупинили працівники поліції, що є підставою для закриття адміністративного провадження, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки на час скоєння адміністративного правопорушення, у країні діє воєнний, встановлено стан, працівники поліції наділені у цей час повноваженнями зупиняти транспортні засоби, без зазначення причини зупинки.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Твердження апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення складено із порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не викладено об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд розцінює критично.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП виражається у керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з матеріалів справи зазначених вимог закону працівниками поліції дотримано в повному обсязі. Патрульними зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення об`єктивна сторона правопорушення, а саме, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, окрім того до протоколу про адміністративне правопорушення долучено копію постанови Бродівського районного суду Львівської області від 13 липня 2022 року (а.с. 8-9), з якої вбачається, що водія притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП та дана постанова підтверджує, об`єктивну сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме вказує на повторне протягом року вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, не заслуговують на увагу суду покликання апелянта на ту обставину, що у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення викладно обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а протокол складено за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №338144 від 4 березня 2023 року скеровувався місцевим судом на доопрацювання та після усунення недоліків, направлено до суду за ч. 2 ст. 130КУпАП.

Що стосується аргументів, що водієві не роз`яснено права та обов`язки, то такі апеляційним судом розцінюються критично, оскільки мають формальний характер, так як у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Аргументи сторони захисту, що працівниками поліції надало прилад «Драгер» у якому була заздалегідь встановлена трубка (муштук), яка не була запаковано герметично, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки водій не оскаржував дії працівників поліції у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КУпАП адміністративне затримання, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, судового збору, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права.

Згідно з статтею 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на які накладено таке стягнення. Розмір і порядок оплати судового збору встановлюється законом.

При цьому, згідно відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язку.

Як вбачається з довідки командира військової частини НОМЕР_2 від 23 листопада 2023 року (а.с. 70-71), ОСОБА_1 призваний по мобілізації 18 березня 2022 року, виконує бойові завдання у складі угрупування авіаційних груп армійської авіації Сухопутних військ Збройних сил України, в даний час виконує службовий обов`язок по захисту Батьківщини, а тому з огляду на зазначену обставину слід звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Пунктом 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

За таких обставин, постанова Золочівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_1 підлягає зміні в частині стягнення судового збору, а тому апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу адвоката Галушки Василя Васильовича задоволити частково.

Постанову Золочівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 , як військовослужбовця, від сплати судового збору.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.