Провадження № 3/127/4791/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ №573398 від 01.06.2024, ОСОБА_1 01.06.2024 об 11:22 год. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї падчерки ОСОБА_2 , а саме лаявся, ображав, чим міг завдати шкоду її психічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками поліції як правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, визнав, щиро розкаявся та просив суворо не карати, зазначив, що дане правопорушення вчиняє вже не вперше, разом з цим до адміністративної відповідальності його не притягували, провадження у справах закрито на підставі ст. 22 КУпАП, обмежуючись усним зауваженням.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд прийшов до наступного.

Диспозицією ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши наявні у справі докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №573398 від 01.06.2024;

- витягом з АРМОРу від 01.06.2024;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.06.2024;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 01.06.2024;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника ОСОБА_1 серії АА №036264 від 01.06.2024.

Крім того, як слідує з даних ЄДРСР, які є в загальному доступі, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2020 (справа №127/28127/20) ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та постановами Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2023 та від 03.04.2024 (справи №127/33822/23 та №127/10071/24) на підставі ст. 22 КУпАП звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП, через малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження в справі закрито.

В діях ОСОБА_1 , які виразились у висловлюванні образ в бік своєї падчерки ОСОБА_2 , встановлено склад правопорушення ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за кваліфікуючими ознаками домашнього насилля психологічного характеру.

Тому суд, кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, як вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 , суд приймає до уваги обставини справи та особу порушника, який вчиняє дане адміністративне правопорушення не вперше, однак свою вину визнав та щиро розкаявся, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Зважаючи на вищевказані обставини справи, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 , необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу.

На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору, оскільки останній є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №047375 від 25.06.2015.

Враховуючи викладене та керуючись ч.1 ст. 173-2, ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 10 днів з дня її ухвалення.

Суддя: