Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3850/23
Провадження № 3/935/240/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 лютого 2024 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 27.11.2023 від Управління патрульної поліції в Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 185579 від 17.11.2023, ОСОБА_1 17.11.2023 о 19:34 годині на автодорозі Київ-Чоп М-06 99 км поблизу с. Новогородське Житомирської області керував автомобілем «Nissan Rogue», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Mersedes Benz Sprinter 3500 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження , чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав, просив закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки пояснив, що рухався 17.11.2023 о 19:34 годині на автодорозі Київ-Чоп М-06 99 км зі швидкістю 108 км/год, яка була зафіксована за допомогою круїз контролю, водій автомобіля, який рухався перед автомобілем ОСОБА_1 різко повернув ліворуч на ту смугу руху, на якій рухався транспортний засіб ОСОБА_1 , оскільки перед ним на дорозі водії вантажних автомобілів розпочали неправомірні дії, а саме бійку, крім того на правій смузі руху зупинилися декілька вантажівок, тому водій ОСОБА_2 , не переконавшись в безпечності обгону, здійснив його, не давши дорогу транспортним засобам, які рухались в попутному напрямку по лівій смузі руху, на яку він мав намір перелаштуватись, крім того, почавши маневр суттєво зменшив швидкість. Працівники поліції при оформленні адміністративних матеріалів керувались загальним правилом: «винен той водій, який в`їхав ззаду». ОСОБА_1 зазначив, що не мав об`єктивної можливості уникнути даної ДТП, крім того дії водія ОСОБА_2 не були безпечними.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 17.11.2023 ввечері рухався з м. Київ у напрямку м. Житомир зі швидкістю близько 100 км/год, попереду на дорозі побачив, що стоять шість вантажних автомобілів, по дорозі ходили люди, була бійка, побачив у автомобіля, який їхав попереду в лівій смузі аварійну сигналізацію, ввімкнув покажчик повороту та почав зменшувати швидкість за метрів 150-200 до автомобілів, їхав зі швидкість 20 км/год, ззаду по лівій смузі руху його автомобіль випередив інший транспортний засіб, а за секунд 20 ОСОБА_2 відчув удар ззаду, після цього усі водії вантажних автомобілів, які влаштували бійку сіли в автомобілі та поїхали.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що є дружиною ОСОБА_1 , 17.11.2023 ввечері їй зателефонував чоловік та повідомив, що потрапив у ДТП, після чого вона приїхала на місце ДТП, підійшла до водія ОСОБА_2 , який повідомив їй, що попереду нього на дорозі була бійка, яку він хотів об`їхати, перелаштовувався в ліву смузу руху і в нього в`їхав ззаду ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до таких висновків.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У практиці Європейського суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Відповідно до принципу V, викладеного у Рекомендації № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів», ухваленій Комітетом Європи на 518 засіданні заступників міністрів 13.10.1994 року, судді, зокрема, зобов`язані проводити справу неупереджено, спираючись на власну оцінку фактів та власне тлумачення закону; забезпечити, щоб кожна сторона мала однакові можливості бути заслуханою, і щоб процедурні права кожної із сторін дотримувались, відповідно до положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. 9, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно з диспозицією статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно пункту 13.1 Правил дорожнього руху України водій у разі перестроювання повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду від 26.01.2021 року (справа №537/1916/18), - при виявленні причинного зв`язку необхідно враховувати як дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, так і неналежне (у тому числі невинне) поводження інших учасників руху (тобто й пішохода), що також може виключити відповідальність водія. Крім того, при вирішенні питання про причинний зв`язок ураховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійну ситуацію викликано не ним, то відповідальність водія виключається. У випадку, коли вказану ситуацію було створено самим водієм-порушником, відсутність технічної можливості уникнути шкідливих наслідків юридичного значення не має."

На фотознімках з місця ДТП, долучених ОСОБА_1 до матеріалів справи, зокрема, зафіксовані слідові ознаки пригоди у вигляді уламків деталей автомобілів, основна кількість яких розташована на полосі руху автомобіля «Nissan Rogue», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, у автомобіля «Nissan Rogue», державний номерний знак НОМЕР_1 наявні пошкодження передньої правої сторони автомобіля, натомість у автомобіля Mersedes Benz Sprinter 3500 державний номерний знак НОМЕР_2 пошкодження задньої лівої сторони автомобіля, що свідчить про те, що водій автомобіля Mersedes Benz Sprinter 3500 державний номерний знак НОМЕР_2 перед зіткненням завершував перестроювання в ліву смугу руху. Дані обставини дають суду підстави для висновку, що зіткнення автомобілів відбулося на полосі для руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

При цьому суд звертає увагу на те, що водій ОСОБА_2 , зважаючи на положення п. 13.1 ПДР України, у разі перестроювання повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Крім того, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. При цьому працівниками поліції при складанні адміністративних матеріалів, всупереч вимогам статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не було проведено з`ясування усіх обставин дорожньо-транспортної пригоди, не було встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями учасників дорожнього руху.

З пояснень, наданих у судовому засіданні водіями-учасниками ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 убачається, що аварійна ситуація на дорозі була викликана неправомірними діями учасників дорожнього руху, а саме водіями вантажних автомобілів, які влаштували посеред дороги бійку, внаслідок чого водій ОСОБА_2 змінив напрямок руху та намагався перелаштуватися у ліву смугу руху з метою об`їзду перешкоди попереду, внаслідок чого ОСОБА_1 здійснив з ним зіткнення.

Отже, судом встановлено, що аварійну ситуацію створили водії вантажних автомобілів, які влаштували бійку на дорозі, тому водій ОСОБА_2 та, відповідно, водій ОСОБА_1 діяли в умовах аварійної ситуації, яка не була ними викликана, що виключає відповідальність ОСОБА_1 за п. 12.1, 13.1 ПДР України.

Отже, беручи до уваги дорожню обстановку, пояснення учасників ДТП при розгляді справи, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, приходжу до переконання про те, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України не доводиться поза розумним сумнівом та необхідність закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 7, 9, 124, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 17.11.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко