КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/1055/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року місто Київ

справа № 758/12693/23

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

представника Енергетичної митниці Державної митної служби України Холодкової Олени Сергіївни

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Енергетичної митниці Державної митної служби України на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 02 січня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого виконавчим директором ТОВ «Перший український сільськогосподарський кооператив», за ч.1 ст. 483 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Посадовими особами ТОВ «Перший український сільськогосподарський кооператив» вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «Паливо дизельне, клас F. LST EN 590:2022» загальною вагою 24,245 тонн, 29,043 тис. л. при 15°С, вартістю 24 657,51 Євро або 956 151,66 грн. (по курсу НБУ 38,7773 грн на день перетину митного кордону України), з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення документів, одержаних незаконним шляхом.

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 02 січня 2024 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 Митного кодексу України у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного провопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, Енергетична митниця Державної митної служби України подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 02 січня 2024 року скасувати та прийняти нову про визнання ОСОБА_1 винним в порушенні митних правил за ч.1 ст. 483 Митного кодексу України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

В обґрунтування апеляційної скарги посилалася на те, що виконавчий директор ТОВ «Перший український сільськогосподарський кооператив» ОСОБА_1 вчиняв активні дії щодо ввезення (оскільки є імпортером) товару «Дизельне паливо EN 590», загальною вагою 24,245 тонн, 29,043 л. при 15оС та у подальшому введення в обіг на ринку України продукції походженням з іншої держави від виробника до споживача та несе відповідальність за її відповідність вимогам Технічного регламенту, а тому саме ОСОБА_1 є субєктом даного правопорушення та підлягає притягненню до відповідальності за порушення митних правил.

Вказувала, що у якості документа, що підтверджує фізико-хімічні показники зазначеного товару, його відповідність стандартам LST EN 590 (паливо дизельне) і забезпечення ідентифікації, посадовими особами ТОВ «Перший український сільськогосподарський кооператив» під час переміщення цього товару через митний кордон Україно було надано до митного органу сертифікат (паспорт) якості від 02 січня 2023 року №1-12911, що має посилання на сертифікат якості підприємства виробника Public Company «Orlen Lietuva» №161878, завірений відповідним штампом (печаткою) заводу виробника Public Company «Orlen Lietuva». Також, з метою підтвердження виробництва зазначеного товару в Литовській Республіці до митних органів були надані декларації про походження товару (заяви про країну походження товару, зроблені у звязку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційних рахунках чи будь-яких інших документах, які стосуються товару), а саме: інвойс від 05 січня 2023 року №KDNS-0015142, що підтверджують країну походження цього товару у Литовській Республіці.

Зазначала, що після випуску товару у вільний обіг, завод-виробник палива, що ввозилося в Україну в особі представництва Public Company «Orlen Lietuva» в Україні, попередив Міністерство економіки України та Державну митну службу України про можливе шахрайство з боку постачальників пального, шляхом надання підроблених сертифікатів якості з метою приховування походження нафтопродуктів, особливо вироблених у Російській Федерації. Державна митна служба України, в свою чергу, проінформувала Енергетичну митницю щодо використання субєктами ЗЕД з метою приховування походження нафтопродуктів, зокрема вироблених в Російській Федерації, підроблених сертифікатів якості виданих публічною компанією Public Company «Orlen Lietuva».

Посилалась на те, що Енергетичною митницею під час фіксування правопорушення та у подальшому під час здійснення провадження у цій справі було встановлено саме наявність порушення митних правил у діях виконавчого директора ТОВ «Перший український сільськогосподарський кооператив» ОСОБА_1 та його вину.

Вказувала, що сертифікат якості від 02 січня 2023 року №1-12911, що має посилання на сертифікат якості підприємства виробника Public Company «Orlen Lietuva» №161878, який надавався митним органам України ТОВ «Перший український сільськогосподарський кооператив», має лише одну послідовність цифр, які «Orlen Lietuva» не видає.

Зазначала, що до митниці надійшов лист Public Company «Orlen Lietuva» від 29 червня 2023 року №D2(115-9)-1451, відповідно до якого сертифікат якості №161878 литовським підприємством Public Company «Orlen Lietuva» не видавався (відомості про сертифікати якості з такими номерами у підприємства відсутні). Так як, Public Company «Orlen Lietuva» не підтверджено видачу сертифікату якості то фактично і країна походження не підтверджена.

15 лютого 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. Посилався на те, що в матеріалах справи наявні всі товаросупровідні документи для здійснення митного оформлення та випуску товару у вільний обіг, подані як при переміщенні товарів через митний кордон України в зоні діяльності Волинської митниці Держмитслужби, так і під час митного оформлення товарів в Київській митниці Держмитслужби, а також відповідь на лист від виробника Public Company «Orlen Lietuva» від 01 грудня 2023 року D12(12.11-9)-089323, текст якого перекладено, справжність перекладу засвідчено нотаріально, в якому зазначено: «Публічна компанія «Orlen Lietuva», повідомляє, що дана компанія продала нафтопродукти компанії UAB «VIADA» LT та видала наступні сертифікати якості, зокрема сертифікат №161878. Видавши сертифікат якості від свого імені, компанія UAB «VIADA» LT діяла правильно, однак, вказуючи початковий (внутрішній) сертифікат якості як джерело певних показників якості (наприклад, 162998, замість сертифіката якості з повним номером, виданого компанією, тобто 162998_4947036), вона допустила неточність, що призвела до цієї проблеми. Компанія підтверджує, що показники якості, включені до сертифіката якості, виданого компанією UAB «VIADA» LT не змінились і що компанія UAB «VIADA» LT не коригувала жодного з них і не мала наміру ввести в оману гравців ринку та/або державні органи. Компанія підтверджує справжність виробленої продукції відповідно до номерів сертифікатів якості, виданих на нафтопродукти та зазначених у даному листі.»

У судовому засіданні апеляційного суду представник Енергетичної митниці Державної митної служби України ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити з вищевказаних підстав.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, про причини неявки не повідомили.

А відтак, суд апеляційної інстанції вважає неявку інших учасників справи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи та вважає можливим розглядати справу за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження по справі, виходив з того, що митним органом не доведено обставин вчинення ОСОБА_1 , як виконавчим директором ТОВ «Перший український сільськогосподарський кооператив», дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, шляхом подання до митного органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача, ціни вищевказаного товару, а тому є недоведеним наявність обєктивної та субєктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції погоджується в повній мірі з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

В силу вимог ст.486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Відповідно до вимог ст.ст.278, 280 КУпАП, ст.489 МК України суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за який законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, адміністративне правопорушення складається з об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст.483 МК України є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Згідно роз`яснень, які викладені у ч.ч.2, 3 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03 червня 2005 року підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

При цьому підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Також відповідно до роз`яснень, наведених у зазначеній вище постанові, порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст.483 МК України, може бути вчинене лише умисно.

Митний кодекс України нормою ст.257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст.265 МК України наділений декларант.

Виходячи із аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках, зокрема, коли вона особисто здійснює декларування товарів або як власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом, передбачену МК України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Отже, представник власника товару підлягає відповідальності лише в тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому, таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона для кваліфікації дій за статтею 483 МК України характеризується умисною формою вини.

Умисел полягає у тому, що винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митний кордон України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку, у тому числі і шляхом надання неправдивих відомостей.

З матеріалів справи, зокрема з протоколу про порушення митних правил №0342/90300/23 від 20 жовтня 2023 року, вбачається, що 06 січня 2023 року через митний кордон України пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Литовської Республіки в Україну на адресу ТОВ «Перший український сільськогосподарський кооператив» був переміщений товар «Паливо дизельне, клас F.LST EN 590:2022», загальною вагою 24,245 тонн, 29,043 л. при 15°С вартістю 24657,51 Євро. Зазначений товар був оформлений в Енергетичній митниці за митною декларацією типу ІМ 40 ЕА від 07 січня 2023 року № 23UA06U6.

Переміщення товару через митний кордон України здійснено на підставі наступних документів: паспорту якості від 02 січня 2023 року №1-12911, рахунку-фактури від 05 січня 2023 року №KDNS - 0015142; міжнародної автотранспортної накладної (CMR) від 05 січня 2023 року №0027096; зовнішньоекономічного контракту від 23 червня 2022 року №22/06-23DPS.

Відповідно до контракту від 23 червня 2022 року №22/06-23DPS, укладеного між ТОВ «Перший український сільськогосподарський кооператив» в особі виконавчого директора ОСОБА_1 , діючого на підставі довіреності від 19 січня 2023 року №98 (покупець) та литовським підприємством UAB «VIADA LT», (LT-14185, м. Вільнюс, Озаручі г. 1А, Авізенья. Литва) в особі директора по постачанню та оптовим продажам ОСОБА_3 (продавець), продавець зобовязується поставити (продати) замовлений товар на експорт в Україну, а покупець зобовязується прийняти замовлений товар, оплатити його та доставити у визначеному місці відповідно до умов, викладених в договорі. Контрактом від 25 листопада 2022 року №22/11-25 DPS визначено термін товар - дизельне паливо. Конкретний тип/сорт палива для реалізації вказується в окремих додатках до цього договору та/або зазначається в сертифікаті якості, що надається разом з товарно-транспортними документами. Походження продукції - Литва. Відповідно до пункту 5.7 контракту від 25 листопада 2022 №22/11-25 DPS продавець гарантує, що товар відповідає стандартам для відповідного товару Литовської Республіки, а якість товару підтверджується відповідним сертифікатом якості (паспортом якості), виданим виробником, що надається в документах на поставку. Згідно з відомостями, зазначеними в сертифікаті (паспорті) якості від 02 січня 2023 №1-12911, товар «Паливо дизельне, клас F. LST EN 590:2022» походженням з Литовської Республіки відповідає стандарту LST EN 590:2022, а також має посилання на сертифікат якості підприємства виробника «Orlen Lietuva» №161878.

З метою дотримання вищезазначених заборон та обмежень, посадовими особами ТОВ «Перший український сільськогосподарський кооператив» під час переміщення товару через митний кордон України до митних органів, з метою підтвердження відомостей про фізико-хімічні показники товару, відповідності нафтопродукту стандарту EN 590 (паливо дизельне) і його ідентифікації, надано документ про якість, а саме сертифікат (паспорт) якості від 02 січня 2023 року №1-12911, який містить відповідне посилання на сертифікат якості заводу виробника - «Orlen Lietuva» № 161878, виданий від свого імені компанією UAB «VIADA» LT. Також, з метою підтвердження виробництва зазначеного товару в Литовській Республіці до митних органів України надано декларації про походження товару (заява про країну походження товару, зроблена у звязку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару, а саме: рахунок-фактура від 05 січня 2023 року №KDNS - 0015142, в якому зазначено, що країна походження товару - Литва.

01 березня 2023 року листом №20/20-01-01/7.6/211 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю, щодо використання субєктами ЗЕД, з метою приховування походження нафтопродуктів зокрема вироблених в Російській Федерації, підроблених сертифікатів якості виданих публічною компанією «Orlen Lietuva». З метою перевірки даної інформації Енергетичною митницею, в тому числі дійсності сертифікату якості виробника №161878, на адресу представництва АТ «Орлен Летува» в Україні направлені відповідні запити (листи від 21 березня 2023 року №7.6-1/7.6-20.3/13/928 та від 09 червня 2023 року № 7.6-3/7.6-20.3/12/2296).

Відповідно до отриманої від представництва АТ «Орлен Летува» в Україні та від Public Company «Orlen Lietuva» інформації (листи від 20 квітня 2023 року №63, від 28 квітня 2023 року №64) та листа ПАТ «Orlen Lietuva» від 29 червня 2023 року № D2(115-9)-1451, яким була надана остаточна комерційна інформація щодо сертифікатів якості, сертифікат якості №161878 литовським підприємством «Orlen Lietuva» не видавався (відомості про сертифікат якості з таким номерами у підприємства відсутні).

Отже, з метою дотримання встановлених законодавством України з питань митної справи заборон та обмежень, ідентифікації товару при його переміщенні через митний кордон України митним органам ТОВ «Перший український сільськогосподарський кооператив» було надано документ, а саме сертифікат якості від 02 січня 2023 року №1-12911, що містить відомості про фізико-хімічні показники та виробника товару, які виробником «Orlen Lietuva» взагалі не підтверджено. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при переміщенні товарів через митний кордон, ТОВ «Перший український сільськогосподарський кооператив» використовувало відомості сертифікату якості від 02 січня 2023 №1-12911, який містить посилання на сертифікат «Orlen Lietuva» №161878, тобто діяв у межах та у спосіб, визначений законодавством України, а отже, переміщення товарів здійснювалось у відповідності до вимог чинного митного законодавства України.

Чинним митним законодавством України не встановлено обовязку здійснювати перевірку достовірності відомостей, зазначених у товаросупровідних документах, зокрема і сертифіката якості, який не викликав сумнівів ні у ТОВ «Перший український сільськогосподарський кооператив», ні у митного брокера, оскільки мав відповідні показники властивостей щодо класифікації товару.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта на те, що сертифікат якості від 02 січня 2023 року №1-12911, що має посилання на сертифікат якості підприємства виробника Public Company «Orlen Lietuva» №161878, який надавався митним органам України ТОВ «Перший український сільськогосподарський кооператив», має лише одну послідовність цифр, які «Orlen Lietuva» не видає, оскільки з листа Public Company «Orlen Lietuva» від 01 грудня 2023 року D12(12.11-9)-089323 вбачається, що видавши сертифікат якості від свого імені, компанія UAB «VIADA» LT діяла правильно, однак, вказуючи початковий (внутрішній) сертифікат якості як джерело певних показників якості (наприклад, 162998, замість сертифіката якості з повним номером, виданого компанією, тобто 162998_4947036), вона допустила неточність. Компанія підтверджує, що показники якості, включені до сертифіката якості, виданого компанією UAB «VIADA» LT не змінились і що компанія UAB «VIADA» LT не коригувала жодного з них і не мала наміру ввести в оману гравців ринку та/або державні органи. Компанія підтверджує справжність виробленої продукції відповідно до номерів сертифікатів якості, виданих на нафтопродукти та зазначених у даному листі.

Посилання апелянта на те, що Енергетичною митницею під час фіксування правопорушення та у подальшому під час здійснення провадження у цій справі було встановлено саме наявність порушення митних правил у діях виконавчого директора ТОВ «Перший український сільськогосподарський кооператив» ОСОБА_1 та його вину суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки в матеріалах справи наявні всі товаросупровідні документи для здійснення митного оформлення та випуску товару у вільний обіг.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, будь-яких умисних дій виконавчого директора ТОВ «Перший український сільськогосподарський кооператив»ОСОБА_1 , які б були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документу, що містять неправдиві відомості щодо найменування товару, його кількості або маркування, та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України судом апеляційної інстанції не встановлено.

При цьому, митним органом не надано належних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, за викладених у протоколі про порушення митних правил обставин.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді даної справи суд першої інстанції повно та всебічно дослідив докази, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил №0342/90300/23 від 20 жовтня 2023 року та, приймаючи рішення про закриття провадження відносно ОСОБА_1 , дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Викладені в апеляційній скарзі Енергетичної митниці Державної митної служби України доводи на спростування висновків суду першої інстанції зводяться до переоцінки доказів, які наявні в матеріалах справи.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці Державної митної служби України залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 02 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.