Справа № 946/9464/23
Провадження № 3/946/99/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 лютого 2024 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши адміністративні матеріалами, які надійшли з відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Росії, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

04.12.2023 року до суду надійшов з відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 359396 від 02.12.2023, складений відносно ОСОБА_1 , згідно якого 02.12.2023 року о 21:28 год. в м.Ізмаїл Одеської області по пр. Незалежності, №23, Ельмурзаєв Мінкаіл керував транспортним засобом «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування таким транспортним засобом, оскільки правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7948096 від 15.10.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. ОСОБА_2 отримав документ в органі ДМС на постійне проживання 1404790 від 14.08.2015 та на протязі 60 діб не здійснив заміну посвідчення водія ОСОБА_3 НОМЕР_2 від 17.09.2022. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст.126 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте 31.01.2024 надав заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, 26.01.2024 ОСОБА_2 надав письмові пояснення, в яких зазначив, що він хотів пред`явити українські права, які були видані 17/11/2020 та діяли до 17/11/2022. Але, так як строк дії прав закінчився у період воєнного часу і ці права були видані йому уперше, то за постановою Кабінету Міністрів України №184 він мав право на керування транспортом використовуючи ці права. При його зупинці поліцією, він мав при собі ці права, але і мав водійське посвідчення із ОАЕ з діючим строком дії. Під час зупинки, він запропонував надати українські права із закінченим строком дії. Проте робітники поліції сказали йому надати діючі права. Так як він на той час не був ознайомлений з постановою Кабінету Міністрів України №184, то надав свої права із ОАЕ та на постійне проживання. Його українські права також були у його програмі «Дія». Також, він пропонував надати українські права під час його першої зупинки у жовтні місяці, коли також само йому сказали пред`явити діючі права. У обох двох випадках, він мав при собі і діючі права українські права у фізичному та у цифровому видах та фактично мав право на керування транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, дослідивши відеозаписи, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 359396 від 02.12.2023 додано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7948096 від 15.10.2023 щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП у виді штрафу розміром 3400 грн.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 17.11.2020 терміном дії до 17.11.2022, що підтверджено довідкою старшого інспектора з особливих доручень ВОНС в місті Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП Гарькавим С. від 04.12.2023.

Копію вказаного посвідчення надано й притягуваним до матеріалів справи.

24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, який в подальшому продовжено на території України.

Згідно підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №184 від 3 березня 2022р. «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» установлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану: особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Таким чином, станом на день складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 359396 від 02.12.2023, Ельмурзаєв Мінкаіл мав право на керування транспортним засобом «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , тобто у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений як ч.2, так і ч.5 ст.126 КУпАП.

У разі не пред`явлення наявного посвідчення водія такі дії можуть мати склад передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП. Однак ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає повторне вчинення порушень, передбачених ч. 2 ч. 4 ст. 126 КУпАП, а не ч. 1 ст. 126 КупАП. Тобто за факт не пред`явлення діючого посвідчення водія особу не може бути притягнуто за ч.5 ст.126 КУпАП.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні докази, які свідчали б про те, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.126 КУпАП.

Для встановлення "обґрунтованості висунутого обвинувачення" у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини "поза розумним сумнівом".

Відповідно до ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи вимоги ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, є обґрунтованим застосування в даному випадку положень ч.3 ст.62 Конституції України, відповідно якої, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

З урахуванням чого, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням приписів ст. 62 Конституції України, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126КУпАП, отже провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 283 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя: А.С. Адамов