КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №761/8218/23 Головуючий у 1 інстанції: Овсеп`ян Т.В.

Провадження №33/824/311/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

25 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Бойка Володимира Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп. на користь держави.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 20 листопада 2023 року адвокат Бойко О.О. - представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2023 року скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП та п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовує тим, що 06 листопада 2023 року ОСОБА_1 отримав належним чином завірену копію оскаржуваної постанови, участі у судовому засіданні під час проголошення не приймав.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 16 серпня 2023 року Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено оскаржувану постанову.

Відповідно до супровідного листа суду першої інстанції, копія постанови направлялась на поштову адресу ОСОБА_1 , проте доказів отримання матеріали справи не містять.

До апеляційної скарги представник ОСОБА_1 долучив належним чином завірену копію постанови з датою засвідчення - 06 листопада 2023 року.

13 листопада 2023 року адвокат Бойко В.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

З огляду на вище зазначені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 16 серпня 2023 року слід визнати поважними та поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що інспектор поліції не мав права проводити огляд на стан сп`яніння тому, що в матеріалах справи відсутні дані щодо видачі йомуспеціального технічного приладу «Drager Alcotest» 6820 №ARHK0477.

Посилався на те, що при визначенні виду покарання суд не встанови обставин, що пом`якшують або обтяжують провину особи, що притягується до адміністративної відповідальності, її матеріальний стан та призначив покарання, що є занадто суворим, оскільки на даний час ОСОБА_1 самостійно утримує свою родину.

23 січня 2023 року адвокат Бойко В.В. - представник ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні.

ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 294 КУПАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, прокурора, який вніс протест, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши наявні в справі докази, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 18.02.2023 року о 05 год. 45 хв. керував автомобілем марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Пушкінській, 13-А в м. Києві в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6820», прилад АRHK 0477, яким було підтверджено стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , з результатом тесту - 0,32 %.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Ухвалюючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, на місці зупинки пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер», результат якого склав 0,32%. При цьому, після проведеного огляду, водій ОСОБА_1 не висловлював співробітникам поліції свою незгоду з проведеним оглядом та від додаткового огляду на визначення стану сп`яніння у лікаря-нарколога відмовився.

Судом першої інстанції було встановлено, що прилад «Драгер Алкотест 6820», АRHK 0477, має відповідний сертифікат, який відповідає затвердженому типу, зареєстрованому в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, пройшов у строк відповідну державну повірку, сервіс та градуювання, у зв`язку із чим підстав для сумнівів, з урахуванням наведених доказів щодо результатів проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у суду не виникло.

Апеляційний суд не може погодитись із висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у повній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Зазначені вимоги судом першої інстанції виконано не в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи та апеляційної скарги докази, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відсутня з огляду на наступне.

Пункт 2.9 «a» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 18.02.2023 року о 05 год. 45 хв. керував автомобілем марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Пушкінській, 13-А в м. Києві в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6820», прилад АRHK 0477, яким було підтверджено стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , з результатом тесту - 0,32 %.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно до технічних характеристик приладу «Drager Alkotest», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/ - 0,06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле.

Статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається.

Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле.

З переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, у нього відсутнє почервоніння очей та обличчя, хиткої ходи та не чіткої мови.

Таким чином, з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю, у повітрі, що видихав водій ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.

Отже, коли у водія були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, він заперечував вживання спиртних напоїв, був не згодний з показниками технічного приладу 0,32 проміле, що згідно норм міжнародного законодавства є природною нормою алкоголю у повітрі, що видихається, винуватість водія у порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху є недоведеною поза розумним сумнівом.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.247, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Бойкові Володимирові Володимировичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Бойка Володимира Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2023 року. скасувати, провадження по справі закрити.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Гаращенко Д.Р.