Номер провадження 3-зв/524/1/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі головуючого судді Олейнікової Г.М.,

при секретарі Санакоєвій Н.Р.

за участю захисника -адвоката Єгорова С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука заяву захисника Єгорова Сергія Анатолійовича про відвід судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області Малтиза Андрія Вікторовича по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 121 ч.4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ( головуючий суддя Малтиз А.В.) знаходиться справа про адміністративне правопорушення № 524/10188/23 за матеріалами Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 121 ч.4 КУпАП.

26.02.2024 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшла заява захисиника Єгорова С.А. про відвід судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Малтиза А.В., в якій він зазначає, що про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.121 ч.4 КУпАП він дізнався із інтернет сайту "Судова влада". ОСОБА_1 судових повісток про виклик у судове засідання не отримував, а в матеріалах справи взагалі відсутні відомості про повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи. Таким чином, як вважає захисник Єгоров С.А., суддя Малтиз А.В. позбавляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 права бути почутим, що передбачено ст.129 Конституції України і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року. Тобто, як зазначає захисник Єгоров С.А., суддя Малтиз А.В., без дотримання процедури, вимог ст.268 КУпАП намагався розглянути вищевказану справу, без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , аргументуючи це тим, що в засідання з`явився його захисник і тому для економії процесуального часу, справа повинна бути розглянута. 16.02.2024 року в судовому засіданні після численних намагань захисника Єгорова С.А., головуючим по справі було задоволено клопотання захисту про долучення доказів до матеріалів справи які спростовують доводи викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 434881, а саме належним чином засвідчену копію висновку щодо результату медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказаний висновок був складений лікарем наркологом ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 - 20.12.2023 року о 09 год. 35 хв. згідно якого у громадянина ОСОБА_1 ознак сп?яніння не виявлено. Окрім того , захисник звертав увагу суду, що час доставлення до медичного закладу ОСОБА_1 співпадає з часом його зупинки співробітником поліції. Окрім того , час складання висновку та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 434881 співпадають, обидва документа складені 20.12.2023 року о 09 год. 35 хв. в різних місцях. Висновок складався лікарем за адресою: Полтавський проспект, 40, м. Кременчук, Полтавська область, а протокол по вул. Богдана Хмельницького , б. 106 м.Кременчук, Полтавської області. Також, захисник Єгоров С.А. зазначає, що для з`ясування обставин по справі, до суду викликався в якості свідка старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , який склав протокол, але, реалізувати право на допит свідка, захиснику Єгорову С.А.,як вважає останній через упередженість та втручання головуючого судді Малтиза А.В., виявилось за неможливе, оскільки, коли він намагався поставити запитання, що стосується часу та місця складання протоколу та висновку, де саме було складено протокол та який саме час, суддя Малтиз А.В. перебивав захисника або знімав питання у зв`язку із тим, що висновок не є додатком до протоколу та не може бути предметом оговорювання у вказаній справі. Крім того, захисник Єгоров С.А. зазначає, що починаючи з 07 липня 2020 року ОСОБА_4 є суддею Автозаводського районного суду м. Кременчука. Вказаний суддя здійснює розгляд кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення. За період з 07.07.2020 року по теперішній час, ОСОБА_4 розглянув 7 справ у яких захисником був адвокат Шамшурін Юрій Вячеславович. Захисник Єгоров С.А. звертає увагу на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є засновниками та учасниками ПРИВАТНОГО ПИДПРИЕМСТВА "ПРАВОЗАХИСТ СОЛОВЙОВ, ШАМШУРИН, МАЛТИЗ" дата заснування якого 29.12.2006. Таким чином , суддя ОСОБА_4 та адвокат Шамшурін Ю.В. знайомі більш 18 років, перебувають у дружніх відносинах є засновниками та учасниками однієї юридичної особи, мають спільний бізнес.

Захисник Єгоров С.А. зазначає, що вказані дії судді Малтиза А.В. він вважає є упередженим ставленням до нього, через давні неприязні стосунки, оскільки вони до 2015 року проживали в м.Свердловськ Луганської області, де між ними виникали конфлікти.

Враховуючи викладене, зхисник ОСОБА_6 просить суд задовольнити його заяву про відвід головуючого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Малтиза Андрія Вікторовича по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.121 ч.4 КУпАП.

Захисник Єгоров С.А. в судовому засіданні заяву про відвід судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Малтиза А.В. підтримав у повному обсязі , просить її задовольнитита пояснив , що він і суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_4 є уродженцями м. Свердловську ( на теперішній час м. Довжанську ) Луганської області , він раніше працював юрисконсультом в ДП "Свердловськшахтоспецмонтаж" , а суддя Малтиз А.В. працював юрисконсультом чи на Свердловському машинному заводі чи на Свердловському рудоремонтному заводі , вони доволі часто зустрічались як опоненти в судових засіданнях , і з 2004 року у них склались неприязнені відносини , які існують до теперішнього часу , оскільки по справі , яка відбулась 23.02.2024 року суддя Малтиз А.В. позбавив його права ставити запитання свідку ОСОБА_3 , постійно його перебивав , робив попередження, тому він вважає що суддя Малтиз А.В. є упередженим при розгляді справи відносно ОСОБА_1 і фактично прийняв бік Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області при розгляді справи , тому він просить суд відвести суддю Автозаводського районного суду м. Кременчука Малтиза А.В. від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 121 ч.4 КУпАП .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою секретаря судового засідання Санакоєвої Н.Р.( а.с. 49 )

Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Малтиз А.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій заяву захисника Єгорова С.А. просить розглядати без його участі, вважає заявлений відвід безпідставним, а доводи захисника є надуманими . (а.с.50 ).

Суд, вислухавши захисника Єгорова С.А., дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді( самовідвід) , відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід. Між тим, згідно з ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04 листопада 1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

У п. 4 Рішення Ради суддів України №34 від 08.06.2017 року зазначено , що роз`яснити, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, у випадку, якщо санкції за адміністративні правопорушення є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, вимоги до його судового розгляду мають відповідати гарантіям та стандартам, встановленим Конвенцією, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» від 21 лютого 1984 року (пп. 52-54), «Лауко проти Словаччини» від 02 вересня 1998 року (пп. 56-59), ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» від 17 листопада 2009 року).

Беручи до уваги, практику Європейського суду з прав людини, у зв`язку з відсутністю у нормах Кодексу України про адміністративні правопорушення процедури вирішення питання про відвід судді, судом застосовуються норми Кримінального процесуального кодексу України за аналогією закону.

Згідно положень ст. 80 ч.3 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Відповідно до ст. 80 ч.4 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

У частині 5 ст. 80 КПК України зазначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною 1 пунктом 4 статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно до ч. 1, 3 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність неупередженості (безсторонності) відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду ( п.49 Рішення Європейського Суду з прав людини від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ).

Згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі кримінального провадження, в обвинуваченого. (Рішення у справі "Де Куббера проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium) від 26 жовтня 1984 року).

Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція обвинуваченого має важливе, але не вирішальне значення (див. рішення у справі П`єрсака (Piersack) від 1 жовтня 1982 року, серія А, № 53, с. 16, п. 31). Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

У своєму рішенні по справі Oleksandr Volkov проти України від 9 січня 2013 року(остаточне 27/05/2013) Європейський суд з прав людини зазначив, що як правило, поняття «безсторонності» позначає відсутність упередженості чи необ`єктивності. Однак немає чіткого поділу між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю, оскільки поведінка судді може не лише призвести до виникнення об`єктивних застережень щодо його безсторонності з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний критерій), але й може призвести до виникнення питання щодо особистих переконань судді (суб`єктивний критерій). Таким чином, у певних справах, у яких можуть виникати труднощі в отриманні доказів для спростування презумпції про суб`єктивну безсторонність судді, вимога об`єктивної безсторонності становить ще одну важливу гарантію. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певне значення або, іншими словами, «правосуддя не лише повинно здійснюватися, має бути видно, що здійснюється правосуддя». Важливою тут є довіра, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

З метою уникнення будь-яких сумнівів у об`єктивності та безсторонності судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Малтиза А.В. та враховуючи суб`єктивне ставлення захисника Єгорова С.А. до судді Малтиза А.В. , яке буде перешкоджати справедливому розгляду справи судом встановленим законом , суд відповідно до вимог ст.75 ч.1 п.4 КПК України приходить до висновку , що заява захисника Єгорова С.А. про відвід судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Малтиза Андрія Вікторовича по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 121 ч.4 КУпАП підлягає задоволенню і його необхідно відвести від розгляду справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 121 ч.4 КУпАП.

Керуючись статтями 75, 80, 81 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника Єгорова С.А. про відвід судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Малтиза Андрія Вікторовича по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП (справа №524/10188/23, провадження 3/524/353/24) - задовольнити.

Відвести суддю Автозаводського районного суду м. Кременчука Малтиза Андрія Вікторовича від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 121 ч.4 КУпАП .

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 121 ч.4 КУпАП передати до канцелярії суду для подальшого визначення судді у встановленому законодавством порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : Ганна ОЛЕЙНІКОВА