Провадження №: 3/755/4192/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" серпня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Федосєєв С.В. розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в/ч № НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 12.06.2024 року о 07 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом марки «MITSUBISHI» д.н.з. НОМЕР_2 , у м. Києві по проспекту Броварському, з вул. Братиславська, при зміні напрямку руху не переконалась, що це буде безпечно не створить перешкоди іншим учасникам руху, а саме при перестроюванні в крайню праву смугу, не надав переваги руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався в попутному напрямку, по тій смузі на яку він мав намір перестроїтись. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Водій ОСОБА_1 порушила п.п. 10.1, 10.3, 13.1 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не з`явився, надав письмові пояснення в яких свою вину не визнав в повному обсязі з викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення не погодився.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 2.3(б) ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Пунктом 13.1 ПДР України, передбачено, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Так, з дослідженої схеми місця ДТП, яка підписана обома учасниками пригоди і ніким не оскаржена, а тому вважається такою, що відповідає фактичним обставинам події.

Таким чином, зазначені в протоколі обставини в своїй сукупності свідчать про те що водій ОСОБА_1 не був уважним, не урахував дорожньої обстановки, не при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Ці обставини в сукупності свідчать про те, що подія дорожньо-транспортної пригоди відбулась саме у такий спосіб, як це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

З цього приводу, пояснення ОСОБА_1 , суд оцінює критично та не бере їх до уваги, оскільки доказів зазначеного в судовому засіданні в матеріалах справи не виявлено.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Жоден доказ не має для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд дослідивши повно, всебічно та об`єктивно всі обставини справи в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, та особу правопорушника, вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №812743, схемі місця ДТП.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збори звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні дані про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а отже звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 , від сплати судового збору.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя