Справа № 462/6007/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 березня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилип`юк Г. М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 31.07.2023 року о 20 год. 08 хв. на вул. Північна, 1, у м. Львові керував транспортним засобом «Opel Insignia» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager- 7510 ARND-0053», тест № 265, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Результати огляду на стан сп`яніння 2,92 промілле.

Крім цього, ОСОБА_1 31.07.2023 року о 21 год. 54 хв. на вул. Північна, 1 у м. Львові керував транспортним засобом «Opel Insignia» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що 31.07.2023 року мав неприємності, вирішив поїхати на вул. Північну, оскільки там немає руху транспортних засобів, та по дорозі придбав алкоголь. Перебуваючи у автомобілі, він слухав музику. Там до нього під`їхала компанія молодиків, яка виявила, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та викликали працівників поліції. Щодо другого епізоду, то зазначив, що це була його помилка, він проїхав лише 2 м. там немає руху транспорту.

Захисник в судовому засіданні підтримав заперечення ОСОБА_1 та вважає, що наявні всі підстави для закриття провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки працівник поліції ОСОБА_2 одразу, не наблизившись до водія на достатню відстань, говорить про те, що такий має ознаки сп`яніння, працівником поліції не надано ОСОБА_1 можливості усно надати пояснення з приводу події, йому не роз`ясненого його права. Крім цього, зазначає, що порушена процедура проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема, проведення такого без залучення свідків (понятих). Також зазначає, що працівники поліції не склали відповідний акт огляду та тимчасового затримання автомобіля чи транспортування його до місця проживання власника чи безпечного місця паркування, зважаючи на існуючі обставини, які достеменно були відомі працівникам поліції (окраїна міста, безлюдна дорога колишньої промзони, знаходження неподалік табору осіб ромської національності, нічної пори). Враховуючи конкретні обставини даної справи, очевидним є те, що у випадку належного вилучення автомобіля після складання щодо нього першого протоколу про адміністративне правопорушення, не було б складено другий протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 , яка є працівником поліції, повідомила, що в них був зареєстрований анонімний виклик на «102» про те, що водій приїхав на вул. Північну у м. Львові в стані алкогольного сп`яніння, очевидці відмовляли його сідати за кермо, однак він сів у свій транспортний засіб, вони намагалися перешкоджати його руху. Прибувши на місце події, свідки, а саме компанія очевидців, вказали на особу, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Дані одного із них зазначені у протоколі. Коли вона підійшла до водія, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, при якому велася повна відеофіксація. Драгер показав позитивний результат. Крім цього, вказала, що коли вона підійшла до особи, то двигун транспортного засобу працював. Також зазначила, що автомобіль особи був припаркований, не перешкоджав руху інших транспортних засобів, тому не було підстав для евакуації такого автомобіля. Автомобіль є власністю особи і вона, як працівник поліції, не має права перешкоджати доступу до такого та перебуванню у ньому, однак не керувати таким. Особі було повідомлено неодноразово, що керувати в подальшому транспортним засобом йому заборонено. Однак, після складення першого протоколу, коли вони вони від`їхали з місця події, він знову розпочав керувати транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_3 , який є працівником поліції, повідомив, що він був в одному екіпажі із ОСОБА_2 , в них був зареєстрований анонімний виклик на «102». Повідомлено, що по вул. Північній у м. Львові перебуває особа, яка приїхала в стані алкогольного сп`яніння. Після проходження водієм огляду на стан сп`яніння, приблизно через 20 хвилин, останній сів за кермо та здійснив рух. Йому було запропоновано повторно пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгера, однак особа відмовилась. Також зазначив, що на нього чинним законодавством не покладено обов`язок щодо доставки автомобіля та особи, відносно якої складено протокол, до місця його проживання, перебування, він не хотів нести відповідальність за чуже авто.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали справи та відео з нагрудних камер працівників поліції, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколами ААД № 025650 від 31.07.2023 року, ААД № 569776 від 31.07.2023 року, актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 31.07.2023 року, рапортом від 31.07.2023 року, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Суд не бере до уваги покликання захисника на те, що відео з нагрудних камер працівників поліції не є належним доказом, оскільки було допущено порушення порядку огляду особи на стан сп`яніння, а саме не залучено двох свідків, оскільки відповідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Як вбачається з оглянутих відеозаписів, які міститься у матеріалах справи, під час проведення огляду здійснювалася повна фіксація на нагрудні камери працівників поліції.

Також суд не бере до уваги покликання ОСОБА_1 на те, що він не керував автомобілем, а сидів у автомобілі та слухав музику, оскільки з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом. Дані обставини не зазначав і при складанні протоколу відносно нього. Навпаки, як вбачається з даного запису, такий не заперечував вчинення ним адміністративного правопорушення. Окрім цього, факт керування транспортним засобом підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_4 , які містяться у матеріалах справи.

У матеріалах справи також міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів від 31.07.2023 року, в якому зазначається, що ОСОБА_1 згоден з результатами тесту /а.с. 4/. Крім цього долучено результат «Drager- 7510 ARND-0053», тест № 265 - 2,92 промілле /а.с. 1/.

Щодо покликань захисника на те, що працівники поліції не склали відповідний акт огляду та тимчасового затримання автомобіля чи транспортування його до місця проживання власника, чи безпечного місця паркування, що спричинило вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, четвертою, п`ятою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома)), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порядок тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до розділу ХІІІ «Тимчасове затримання транспортних засобів» Інструкції тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським відповідно до Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1102, у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм учинено порушення, передбачені частинами першою - четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою - п`ятою статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою - четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 КУпАП.

Враховуючи наведене та оцінюючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, у працівників поліції не було підстав для тимчасового затримання транспортного засобу з поміщенням на зберігання, відповідно ними не міг був складений акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Як вбачається із оглянутих у судовому засіданні відеозаписів, які містяться у матеріалах справи, ОСОБА_1 , після складання відносно нього протоколу серії ААД № 569776 від 31.07.2023 року, працівниками поліції було попереджено про те, що він не має права керувати транспортним засобом. Крім цього, оглянутими у судовому засіданні відеозаписами спростовується твердження захисника, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його процесуальні права.

З огляду на обставини вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, беручи до уваги вимоги ст. 23 КУпАП, беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ухвалив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Г. М. Пилип`юк

Оригінал постанови.