Єдиний унікальний № 371/152/24
Номер провадження № 3/371/183/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2024 р. м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Кириленко М.О., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживаюча за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2024 о 14-00 в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 будучи продавцем неофіційно в торговельному кіоску тютюнових виробів, здійснила торгівлю виробами, а саме: одну пачку сигарет марки «RTRA SLIMS» за ціною 42 грн. за пачку, без марки акцизного податку, чим порушила абзац 34.4 ст. 11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та п. 226 ст. 226 Податкового кодексу України.

В судове засідання 05.02.2024 ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлена належним чином про причини неявки до суду не повідомила.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.156 КУпАП відповідальність настає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку

Згідност.55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Так, ч. 1 ст. 58 ГК України встановлено, що суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Частиною 1 ст. 128 ГК України передбачено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Окрім цього,статтею 1 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно дост.15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2ст.3 ГК України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно дост.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.164, ч.1 ст.156, ч.3 ст.156 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 не є фізичною особою-підприємцем, являється продавцем магазину торгівельного кіоску, а отже не є суб`єктом господарювання, тобто не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адмін. правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адмін. правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

При цьому, суддя наголошує на тому, що винуватість у вчиненні певною особою правопорушення має доводитися в суді; суддя немає права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіямист.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій вст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до положеньст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином недоведеність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого зазначеною статтею дає підстави для закриття провадження відповідно з ч.1 п.1ст. 247 КУпАП України.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 30.01.2024 (а.с.3) вбачається, ОСОБА_2 будучи продавцем неофіційно в торговельному кіоску тютюнових виробів, здійснила торгівлю виробами, а саме: одну пачку сигарет марки «RTRA SLIMS» за ціною 42 грн. за пачку, без марки акцизного податку.

Відповідно до положень ч. 1ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях234-1,234 -2,244-4,262і264цьогоКодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речейреалізують.

Оскільки, в ході розгляду справи суд прийшов до висновку про закриття провадження в даній адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, то вилучені у торгівельному кіоску речі підлягають знищеню.

Керуючись ст. ст. 247, 265, 279, 280, 283 КУАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Сигарети «URTA SLAMS» - 41 штука, які згідно квитанції № 9 знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області знищити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області.

Суддя М.О.Кириленко