Справа № 697/1112/24
Провадження № 3/697/651/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Колісник Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 , ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2024 о 18 год. 30 хв. в адміністративних межах с. Синявка виробнича дільниця №25 ПрАТ «МХП» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом МАЗ 5340 В2, р.н. НОМЕР_2 , при цьому під час руху не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Також, 17.05.2024 о 18 год. 30 хв. в адміністративних межах с. Синявка виробнича дільниця №25 ПрАТ «МХП» водій автомобіля МАЗ 5340 В2, р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на перешкоду, після чого місце пригоди залишив, чим порушив п.2.10а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.05.2024, серії ААД № 001266 водій ОСОБА_1 17.05.2024 о 18 год. 30 хв. в адміністративних межах с. Синявка виробнича дільниця №25 ПрАТ «МХП» керував транспортним засобом МАЗ 5340 В2, р.н. НОМЕР_2 та після скоєного ДТП за його участю до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння вживав алкоголь, результат позитивний 2,88 проміле, чим порушив п.2.10 є Правил дорожнього руху, тест № 158, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП.

Оскільки справи одночасно розглядаються одним і тим же органом суддя дійшов висновку про об`єднання справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП в одну справу та одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину частково, пояснив, що не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого було пошкоджено транспортний засіб роботодавця.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 в порушенні п. 13.1, 2.10а Правил дорожнього руху та вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП доведена та підтверджується доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення, серія ААД № 001285 від 17.05.2024;

- протоколом про адміністративне правопорушення, серія ААД № 001286 від 17.05.2024;

- рапортом від 17.05.2024;

- схемою місця ДТП від 17.05.2024;

- поясненнями ОСОБА_1 ;

- поясненнями ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 124, 122-4 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_3 , суд встановив наступне:

Відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП передбачена за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Так, статтею 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ч. 2,3 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним

Відповідно до п. п. 4 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із протоколу про адміністративне правопорушення 17.05.2024, серії ААД № 001266 водій ОСОБА_1 17.05.2024 о 18 год. 30 хв. в адміністративних межах с. Синявка виробнича дільниця №25 ПрАТ «МХП» керував транспортним засобом МАЗ5340 В2, р.н. НОМЕР_2 та після скоєного ДТП за його участю, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння вживав алкоголь, результат позитивний 2,88 проміле.

При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено із застосуванням яких методів та засобів було встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Відеозапис, доданий до протоколу, не містить запису проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Відомості про свідків у протоколі відсутні.

Інших доказів щодо проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису чи в присутності двох свідків матеріали справи не містять.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту. У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягується до відповідальності є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові. Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Оскільки до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, а його огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням ч.5 ст. 266 КУпАП, суд дійшов висновку про закриття провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 за ст. 124. 122-4 КУпАП згідно з вимогами ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

У відповідності до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи обставини правопорушення, особу порушника, суд вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-4, ст. 124, та остаточно накласти адміністративне стягнення в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності необхідно покласти сплату судового збору.

Керуючись ст. 36, 40-1, 122-4, 124, ч. 4 ст.130, 279, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення №697/1112/24, №697/1113/24 та №697/1110/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП, в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі єдиний номер №697/1112/24, провадження №3/697/651/2024.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 , ст. 124, та призначити стягнення:

-за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 ( три тисячі чотириста ) гривень.

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі статті 36 КУпАП шляхом накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 ( три тисячі чотириста ) гривень .

Розрахункові рахунки для сплати штрафу (по справах про адмінправопорушення): , одержувач: ГУК у Черкаській області/тг м.Канів/21081100, розрахунковий рахунок: UA0023717, МФО: 899998, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100.

На підставі ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби з порушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська 18/5, м. Київ, 01601, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати громадянином штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути із ОСОБА_1 розмір штрафу 6800,00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. О. Колісник