ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/392/24 Головуючий в 1 інст. Кучерук І.Г.
Провадження №33/807/342/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 травня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Клєц Т.С., представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Середи Д.М., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює

визнано винуватою у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя місцевого суду встановив, що 08.01.2024 року о 20-30 годин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно свого чоловіка ОСОБА_2 , що виражалось в нецензурній лайці, висловлювала образи та погрожувала фізичною розправою, чим завдала моральних страждань.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою та зазначила, що оскаржувана постанова винесена при неповному досліджені обставин справи, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з закриттям провадження у справи за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів зазначила, що дійсно 8 січня 2024 року між нею та її чоловіком ОСОБА_2 виник словесний конфлікт через те, що їх спільна дворічна дитина захворіла та постійно кричала, проте вона не висловлювалася у бік чоловіка нецензурними словами, тим паче не погрожувала фізичною розправою.

Стверджує, що домашнє насильство систематично вчинює саме її чоловік відносне неї.

Вважає, що мати її чоловіка - ОСОБА_3 надала саме ті пояснення, які будуть на користь її сина.

Зазначає, що працівниками поліції в протоколі невірно кваліфіковані її дії за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки 8 листопада 2023 року, вже складався протокол відносно неї за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, який розглянутий в суді. Отже, її дії, слід було кваліфікувати за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з правопорушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Просить скасувати постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2024 року, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_4 адвокат Клєц Т.С. підтримала апеляційну скаргу та зазначила, що дійсно між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мав місце конфлікт, але не вчинення домашнього насилля ОСОБА_1 відносно свого чоловіка. Пояснила, що аналогічні конфлікті ситуації між подружжям є систематичними, вони обидва викликають працівників поліції, внаслідок чого відносно них неодноразово складалися протоколи про вчинення домашнього насилля. Крім того зазначила, що ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 на протязі двох місяців не мешкали разом, але на теперішній час примирилися та проживають спільно. Вимушені проживати втрьох із маленькою дитиною та матір`ю ОСОБА_2 в однокімнатній кватирі, оскільки є внутрішньо переміщеними особами.

Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Середа Д.М. заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Зазначив, що суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах докази та встановив, що ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, поводила себе агресивно як по відношенню до ОСОБА_2 так і до працівників поліції.

Враховуючи обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність захисника ОСОБА_1 адвоката Клєц Т.С., представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Середи С.М., які зазначили про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останніх, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, перевіряючи законність постановленого судом рішення,суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Проте, вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 дотримався не в повній мірі.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони даного правопорушення є діяння (будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, в тому числі погрози та образи), його шкідливі наслідки (шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка була або могла бути завдана) та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

З аналізу наведених вище норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Отже, обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП,є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема у виді завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого, або ж за наявності реальної можливості завдання такої шкоди.

Вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами (наприклад аудіо/відео фіксацією), що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була заява її чоловіка ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №348715 складеного 8 січня 2024 року поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області ДПП сержантом поліції Костенком А.С., 08.01.2024 року о 20-30 годин ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно свого чоловіка ОСОБА_2 , що виражалось в нецензурній лайці, висловлювала образи та погрожувала фізичною розправою, чим завдала моральних страждань.

ОСОБА_1 із відомостями викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення не погодилася, про що зазначила у протоколі в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» про те, що її чоловік ОСОБА_2 заподіяв їй тілесних ушкоджень та моральних також.

Так, у рапорті поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області ДПП від 8 січня 2024 року зазначено, що 8 січня 2024 року о 21 год. 04 хв. під час несення служби з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в м. Запоріжжі було отримано виклик «Конфлікт» (ЄО: 434) за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.4). Прибувши за місцем виклику до працівників поліції звернувся ОСОБА_2 , який повідомив, що його дружина висловлюється в його бік нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, чим спричиняє домашнє насильство психологічного характеру.(а.с. 5)

У письмовій заяві потерпілого від 8 січня 2024 року вказано, що ОСОБА_2 просив прийняти міри стосовно своєї дружини ОСОБА_1 , з якою вони мешкають разом за вказаною адресою, яка зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого систематично виражається в його бік нецензурною лексикою, висловлює образи та погрожує фізичною розправою, чим завдає йому моральних страждань. Аналогічні відомості відображені ОСОБА_2 і у його письмових поясненнях від 8 січня 2024 року (а.с.4, 6).

Відеозаписом події, який міститься в матеріалах справи зафіксовано прибуття працівників поліції за викликом потерпілого ОСОБА_2 . Спілкування поліцейського із ОСОБА_1 , яка повідомила, що зараз вони вчотирьох проживають разом із дитиною та матір`ю ОСОБА_2 в даній однокімнатній квартирі, оскільки є внутрішньо переміщеними особами. Їх спільна із ОСОБА_2 малолітня дитина захворіла, вона намагалася заспокоїти її та вкласти спати. Втім, ОСОБА_2 не давав їй змоги вкласти дитину, оскільки вважав, що поряд з дитиною повинен спати саме він. Зазначила, що їх родина перебуває під соціальним супроводом, як родина в якій вчиняється домашнє насильство, оскільки відносно потерпілого ОСОБА_2 раніше неодноразово складалися протоколи про вчинення ним домашнього насильства відносно неї. Далі, зафіксовано спілкування потерпілого ОСОБА_2 та його матері з працівниками поліції, які зазначили, що раніше відносно ОСОБА_1 вже складався протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП. Підставою для виклику ним поліції слугував факт того, що ОСОБА_1 ввечері вживала алкогольні напої та заважала йому вкласти дитину спати, висловлювалася в його бік нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою.

Слід зазнати, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Фактично, із описаного вище вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник конфлікт на побутовому ґрунті, з приводу певних питань догляду за дитиною.

Апеляційним судом встановлено, що відносно потерпілого ОСОБА_2 неодноразово складалися протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП щодо вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , виносились заборонені термінові приписи, внаслідок чого Відділом поліції № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 1 лютого 2024 року внесені відомості до ЄРДР за ознаками вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Факт написання ОСОБА_2 заяви про прийняття мір стосовно його дружини ОСОБА_1 автоматично не утворює склад правопорушення у виді домашнього насильства психологічного характеру.

Домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткненням протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Наявність між подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 словесного конфлікту, який виник на побутовому ґрунті та у питаннях щодо піклування про дитину, не є безспірним фактом вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того факту, що під час конфлікту ОСОБА_1 діяла з умислом спричинити ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак завдати шкоди його психічному здоров`ю.

Проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства, тобто умисного вчинення діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, скасувати.

Постанови нову постанову апеляційного суду, якою закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 337/392/24