Справа № 185/5871/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року. м. Павлоград.

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Тимченко С.О.,розглянувши матеріали, які надійшли від Павлоградського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

21.05.2024 року, ОСОБА_1 , за адресою : АДРЕСА_2 , вчинила відносно ОСОБА_2 психологічне насильство , а саме: виражалася на її адресу грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого останній завдана шкода психічного характеру.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, провину в скоєному визнала , пояснила , що є власницею 2/3 квартири в АДРЕСА_2 , проте ОСОБА_2 не впускає її до зазначеного домоволодіння . Вона на меті мала лише провести розмову з потерпілою .

Розглянувши адміністративний матеріал, вважаю, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Вина правопорушниці підтверджуються письмовими матеріалами справи, а саме: заявою та поясненнями потерпілої, поясненнями свідків.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Чинна редакція ч. 1 ст.173-2 КУпАП встановлює штраф або громадські та виправні роботи. У зв`язку з цим Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» в розумінні норм Конвенції.

У рішенні від № 15-рп/2004 від 2 листопада 2004 року у справі про призначення судом більш м`якого покарання Конституційний Суд України визнав неконституційним положення ч.1 ст. 69 КК України в частині, яка унеможливлює призначення особам, які вчинили злочини невеликої тяжкості, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При цьому, Конституційний Суд України зазначив, що встановлення законодавцем недиференційованого покарання та неможливість його зниження не дозволяє застосовувати покарання до осіб, які вчинили злочини невеликої тяжкості, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, розміру заподіяних збитків, форми вини і мотивів злочину, майнового стану підсудного та інших істотних обставин, що є порушенням принципу справедливості покарання, його індивідуалізації та домірності».

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для досягнення визначеної в ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення (виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами) з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, майнового стану ОСОБА_1 , наявних обставин, необхідним і достатнім буде накладення більш м`якого адміністративного стягнення, ніж передбачено ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме у вигляді попередження.

Взявши до уваги те, що дії ОСОБА_1 не представляють великої суспільної небезпеки, не заподіяли та не здатні були заподіяти значної шкоди суспільним або державним інтересам, так само, як і правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом, у скоєному щиро кається.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. 283, 284, 40-1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП України та накласти адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб , тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.О. Тимченко