Справа № 199/220/24
ПОСТАНОВА

іменем України

23.01.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за ч. 5 ст. 126 КУпАП, зазначено про те, що: «17.12.2023 о 14:00 годині ОСОБА_2 у місті Дніпрі по вул. Сонячна Набережна, 62 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz E280», н.з. НОМЕР_3 ,будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом Шевченківським районним судом на строк 10 років від 17.10.2021, правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху».

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщеним про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, ЄСПЛ в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання, при тому, що вона обізнана про розгляд даної справи, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши письмові докази у справі, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Зі змісту вступної частини протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи слідує, що до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП притягується ОСОБА_1 .

Проте в графі суть адміністративного правопорушення вказано, що правопорушення вчинено ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), тобто іншою особою, права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП також були роз`ясненні ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ).

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 556729 в графі суть адміністративного правопорушення не містить опису дій, вчинених саме водієм ОСОБА_1 .

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення в графі суть адміністративного правопорушення містить посилання на те, що водій раніше був позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до постанови Шевченківського районного суду від 17.10.2021.

Проте у місті Дніпрі відсутній районний суд з назвою «Шевченківський», а згідно офіційного сайту: «Судова влада України» є інформація про те, що громадянин ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами постановою судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 13.10.2021.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 556729 в графі суть адміністративного правопорушення містить посилання на реквізити неіснуючого суду у місті Дніпрі та на дату судового рішення, яка не стосується ОСОБА_1 , зважаючи на те, що 13.10.2021 у відношенні ОСОБА_1 жодних судових рішень в порядку КУпАП не виносилося, про що свідчить офіційний сайт: «Судова влада України».

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Зокрема, частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

До справи долучено копію постанови серії ААД № 354596 від 28.12.2022, відповідно до якої поліцейська Аксініна (бат. 3 рота 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області) притягла ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та наклала йому штраф у розмірі 40800 гривень за керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ.

У той же час відповідно до ст. 221 КУпАП саме судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема передбачені частинами першою, другою і четвертою статті 126.

Таким чином, притягнення 28.12.2022 працівником Національної поліції ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП із накладенням йому штрафу в сумі 40800 гривень відбулося поза межами повноважень поліцейського, що є незаконним, а тому суддя не має права посилатися на постанову серії ААД № 354596 від 28.12.2022, як на допустимий доказ по справі, який свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 ознак повторного вчинення адміністративного правопорушення.

Як слідує з постанови судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 13.10.2021, яка набрала законної сили 25.10.2021, ОСОБА_1 дійсно за ч. 3 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років (офіційний сайт: «Судова влада України», справа № 932/6141/21).

Але згідно довідки інспектора відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області ДПП від 22.12.2023 ОСОБА_1 , 1995 р.н., посвідчення водія не отримував.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, визначено можливість накладення таких видів стягнень: штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Проте частиною 2 ст. 30 КУпАП визначено можливість позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами.

У відповідності до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Таким чином, за наслідком розгляду кримінального провадження, навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено вироком суду права керувати транспортними засобами.

У той же час Велика Палата Верховного Суду в п. 21 постанови від 30.08.2023 у справі №208/712/19, розглядаючи заяву захисника про перегляд постанов Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.04.2019 та Дніпровського апеляційного суду від 30.05.2019 про притягнення особи до адміністративної відповідальності з підстави встановлення ЄСПЛ у рішенні від 06.10.2022 (заява № 13063/18) у справі «Бантиш та інші проти України» порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом, констатувала, що згідно з законодавством України керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є адміністративним правопорушенням. Відтак процедура розгляду відповідних судових справ належить до сфери регулювання не Кримінального процесуального кодексу України, а КУпАП.

Викладене вказує про те, що при вирішенні питання щодо застосування до особи такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, в межах розгляду справи за КУпАП суддя не може посилатися на висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, та повинен виходити з норм КУпАП, зокрема ч. 2 ст. 30 КУпАП, якою визначено можливість позбавлення лише наданого громадянинові права керування транспортними засобами, що узгоджується із роз`ясненням, яке міститься в п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зі змісту якого слідує, що суди не вправі застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має.

Таким чином, у відношенні ОСОБА_1 було неможливим застосувати такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки ОСОБА_1 не надавалося таке право і останній взагалі його не має, відповідно законних підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП не має, як і не має законних підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП з приводу повторного порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушеннясерії ААД № 556729 від 17.12.2023 за ч. 5 ст. 126 КУпАП знав, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, оскільки зазначив в ньому, що особа ОСОБА_1 встановлена за ІННП «Армор», посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучав, зважаючи і на те, що згідно довідки інспектора відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області ДПП від 22.12.2023 ОСОБА_1 , 1995 р.н., посвідчення водія не отримував, а тому ОСОБА_1 не міг бути притягнутий до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП з приводу повторного порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП, враховуючи і те, що ОСОБА_1 не був притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП (копія такої постанови в справі відсутня).

Тобто, якщо ОСОБА_1 , який не отримував посвідчення водія, керує транспортними засобами, в його діях можуть бути ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, що, з урахуванням можливого повторного вчинення даного правопорушення протягом року, може бути підставою для притягнення останнього за ч. 5 ст. 126 КУпАП, але саме за фактом повторного керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Проте у справі «Карелін проти росії» («Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Викладені обставини свідчать про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП (з огляду на той опис суті правопорушення, який здійснив працівник поліції), у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко