ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника Роскрут В.В., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Першотравневого районного суду м.Чернівці від 31 січня 2024 року,-

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно постанови суду, 24.11.2023 року о 03 год. 56 хв. в м.Чернівці по вул. Гребінки, 45 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 7510», результат 0,43 проміле, тест №569. Водій від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник Роскрут В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , у своїй апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції при винесенні постанови не врахував всі обставини, які мали суттєве значення.

Стверджує, що у ОСОБА_1 на момент зупинки транспортного засобу не було жодної візуальної ознаки алкогольного сп`яніння, а запах алкоголю з порожнини

ЄУНСС №725/9941/23 Головуючий у І інстанції: Федіна А.В.

Провадження №33/822/143/24 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

рота - це суб`єктивна думка працівника поліції, яка не підтверджується іншими доказами по справі.

Вважає недостовірними результати спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 7510», за допомогою якого проведений огляд ОСОБА_1 з огляду на розбіжності у температурі повітря, координатах місця проведення тестування та часу формування результату огляду.

Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на інвентарний номер спеціального технічного приладу, за яким він обліковується в УПП, або ж заводського номеру.

Відтак, вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а тому просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Громадянин ОСОБА_1 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, хоч і був належним чином повідомлений. Про причини своєї неявки суд до відома не поставив.

За таких обставин, відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника Роскрут В.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на сукупності доказів, зібраних та поданих до суду працівниками поліції відповідно до вимог ст.251 КУпАП.

Пунктом 2.9.а ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання даної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №631076 від 24.11.2023, цього ж дня о 03 год 56 хв в м.Чернівці по вул.Євгена Гребінки, 45, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 7510». Результат 0,43 проміле. Тест №569. Водій від керування транспортним засобом відсторонений (а.с.1).

На переконання апеляційного суду, протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення, підписаний поліцейським, який його склав, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності без зауважень, а тому є належним і допустимим доказом у справі.

Згідно акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Огляд проведено за допомогою «Alcotest Drager 7510». Результат 0,43 проміле. ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив згоду з результатом огляду та не висловив заперечень (а.с.2).

До матеріалів додано також роздруківку зі спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 7510» із результатом тесту 0,43 проміле та підписом ОСОБА_1 , що підтвердив ідентичність показань на екрані приладу та роздруківці (а.с.3,4).

В матеріалах справи також міститься диск з відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому повністю зафіксовано події, що відповідають фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та результати, а також згоду ОСОБА_1 з результатом огляду (а.с.8).

Апеляційний суд вважає доводи захисника щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння безпідставними.

Згідно з п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейських є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що передбачені у п. 4 названої Інструкції.

Згідно вищевказаної Інструкції, виявлення працівником поліції у водія ознак алкогольного сп`яніння є його повноваженнями та входять до його компетенції.

Поліцейський, що безпосередньо спілкувався з водієм після зупинки його

транспортного засобу, виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та зафіксував їх у акті огляду, а тому мав законні підстави пропонувати водію пройти огляд.

Не заслуговують на увагу і посилання захисника про недопустимість як доказу у справі результатів газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», оскільки згідно з наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» становить один рік

Апеляційний суд звертає увагу на дату останнього градуювання приладу - 03.10.2023, що вказує на придатність приладу до використання, виключаючи можливу технічну похибку.

Окрім того, суд першої інстанції вірно встановив, що результат 0,43 проміле свідчить про стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 навіть з урахуванням абсолютної похибки приладу, передбаченої інструкцією з використання приладу.

Суд першої інстанції також обґрунтовано встановив, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння і відхилив неодноразові пропозиції поліцейських направитись у ЧОНД і пройти огляд у лікаря нарколога.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на розбіжності у показниках часу, координатах та температурі атмосферного повітря апеляційний суд також вважає непереконливими, оскільки ці розбіжності не є суттєвими і у даному випадку не впливають на факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги щодо не зазначення у протоколі інвентарного або заводського номера спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 7510», оскільки Порядок проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затверджений Наказом Мінекономрозвитку від 08.02.2016, на який посилається захисник, установлює виключно процедуру та умови проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, а не встановлює обов`язку поліцейського зазначати у протоколі інвентарний номер приладу.

Відтак, встановлено, що працівники поліції діяли у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Окрім цього, апеляційний суд зауважує, що у своїй апеляційній скарзі захисник посилається на норми КАС України, у той час як провадження у справах про адміністративні правопорушення регулюється виключно нормами КУпАП.

Таким чином, районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги всі докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння, ґрунтуються на сукупності належних і допустимих доказів, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Роскрут В.В. - залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська