справа № 208/715/24
№ провадження 3/208/781/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 лютого 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська, громадянина України, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 19.04.1997 року, Заводським РВ Дніпродзержинського ГУ УМВС України в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 187 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 928927 від 16.01.2024 року, -

встановив:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшла 31.01.2024 року адміністративна справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 187 ч. 1 КУпАП.

Ухвалою 208/2801/23 Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.04.2023 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено адміністративний нагляд строком на один рік, з наступними обмеженнями: заборонено виїзд за межи м. Кам`янське без дозволу Кам`янського РУП, котрий здійснює нагляд; заборонено знаходитись у місцях реалізації спиртних напоїв: барів, кафе, ресторанів та інших питейних закладів цілодобово; заборонено вихід з квартири за місцем мешкання АДРЕСА_2 , з 22.00 г. до 6.00 г, за виключенням часу, пов`язаного з працею.

З протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАВ № 928927 від 16.01.2024 року, слідує, що 08.01.2024 року о 02:59 годині, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , під час перевірки був відсутній за місцем мешкання у нічну пору доби, чим порушив п.3, встановлених йому обмежень Ухвалою 208/2801/23 Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.04.2023 року про адміністративний нагляд, своїми діями скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 187 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 цього Кодексу орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед іншого вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими.

Відповідно до ч.1 ст. 187 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері дотримання правил адміністративного нагляду. Адміністративний нагляд це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених із місць позбавлення волі, які здійснюють органи Національної поліції. Такий вид контролю використовують з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, а також здійснення виховного впливу на них.

Об`єктивна сторона полягає у діяннях, які полягають у порушенні правил адміністративного нагляду особами, щодо яких це встановлено. Діяння можуть бути у вигляді: дій, що передбачають порушення заборони виходити з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу та перебувати у встановлених місцях району (міста); бездіяльності, що пов`язано з неявкою за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень щодо питань виконання правил адміністративного нагляду, неповідомленням поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах, а також нереєстрацію особи в згаданих правоохоронних органах.

Суб`єкт правопорушення повнолітня особа, щодо якої встановлено адміністративний нагляд.

Суб`єктивну сторону цього протиправного діяння переважно характеризує наявність вини як у формі умислу.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" від 1 грудня 1994 р. № 264/94- ВР, особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, зобов`язані вести законопослушний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і дотримуватися встановлених правил.

З викладеної у протоколі суті адміністративного правопорушення, матеріалів справи вбачається, що суб`єктом складання протоколу, ОСОБА_1 інкримінується вчинення порушення правил адміністративного нагляду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Не зважаючи на це, у якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 187 КУпАП, співробітниками поліції надано лише протокол серії ВАВ № 928927 від 16.01.2024 року, копію Ухвали 208/2801/23 Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.04.2023 року, пояснення нібито підписані ОСОБА_1 , але ідентифікувати підпис не є можливим, оскільки будь-яких документів до матеріалів справи не додано та рапорт. Інших доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 187 КУпАП, в матеріалах справи не міститься.

Крім того, суд враховує вимоги п.п. 7, 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року за № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за № 1496/27941, яка є чинною на даний момент, із яких вбачається, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також усунення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Згідно статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно п.18 наказу МВС України від 06.11.2015 року № 1376 "Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції" протокол про адміністративне правопорушення та матеріали про вчинене адміністративне правопорушення відповідно до статті 257 КУпАП надсилаються (надаються) органу (посадовій особі), уповноваженому(ій) розглядати справи про адміністративні правопорушення. КУпАП розгляд даної категорії справ віднесено до компетенції суду.

У випадках складання протоколу без додержання вимог ст. 256 КУпАП суддя зобов`язаний своєю постановою повернути протокол відповідному органу для належного оформлення (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 23.12.2005 року).

Дослідивши письмові матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 187 КУпАП, суддя вважає, що остання підлягає поверненню для доопрацювання виходячи з наступного.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

У протоколі в графі «свідки» та графі «потерпілі» нічого не зазначено, з чого випливає, що такі або відсутні, або не залучались; разом з тим до матеріалів долучені письмові пояснення очевидців події тощо.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статями 51, 146, 160, 172-4-172-9, 173, частиною третьою статті 178, статями 185,185-1, статями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Оскільки присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, є обов`язковою, та така справа у відповідності до вимог ч.2 ст. 277 КУпАП розглядається протягом доби, однак ні в день надходження матеріалів до суду, ні протягом наступного робочого дня Кам`янським РУП ГУНП у Дніпропетровській області не було забезпечено явку правопорушника

З матеріалів справи вбачається, що підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , стало те, що 08.01.2024 рік він порушив правила адміністративного нагляду, натомість протокол про адміністративне правопорушення стосовно останнього складено лише 16.01.2023 року.

При цьому, матеріали справи не містять даних про те, чи були у особи, яка уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення за ст.187 КУпАП, в даному випадку інспектор Кам`янський РУП ГУНП у Дніпропетровській області Арлаєв Б.О., труднощі з виявленням правопорушника і не зазначено причин спливу значного проміжку часу між виявленням особи правопорушника і часом складення протоколу.

Крім того, відповідно до п.5.27 Національного стандарту України Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003 відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч зазначеному, матеріали, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: Ухвала 208/2801/23 Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.04.2023 року не засвідчена в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до п. 2.2.15, 2.2.17 «Інструкції про організацію здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі» № 1303/203 від 04.11.2003р, про оголошення піднаглядному постанови суду про встановлення адміністративного нагляду й обмежень та роз`яснення відповідальності за порушення цих правил начальник або його перший заступник складає довідку, визначеною додаток до цієї інструкції.

Згідно з п. 3.9. «Інструкції про організацію здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі», при отриманні постанови про встановлення адміністративного нагляду дільничний інспектор міліції оформляє на нього справу адміністративного нагляду.

Як передбачено п 3.10. Інструкції № 1303/203 від 04.11.2003р., після реєстрації піднаглядного дільничний інспектор міліції заповнює на нього сторожову картку, а відповідно п. 3.13. адміністративний нагляд здійснюється за місцем реєстрації піднаглядного.

Відповідно до п. 5.4, 5.5. «Інструкції про організацію здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі» № 1303/203 від 04.11.2003р, контроль за додержанням піднаглядним правил адміністративного нагляду і встановлених судом обмежень дій піднаглядного здійснюється дільничними інспекторами міліції у взаємодії з працівниками карного розшуку, інших служб і підрозділів із суворим дотриманням прав особи на повагу до її приватного та сімейного життя, недоторканості житла і таємниці листування. Будь-яке втручання у право особи може бути здійснене лише на підставі закону та у випадках обґрунтованої необхідності захисту національної та громадської безпеки або економічного добробуту країни. Про результати перевірок додержання піднаглядними правил і обмежень дій адміністративного нагляду працівники міліції здійснюють запис у листку контролю за дотриманням встановлених обмежень дій піднаглядним та рапортом доповідають начальнику міськ-, райвідділу.

Доказів того, що вищевикладені вимоги Інструкції були виконанні, суду не надано, так само як і не надано документу, який підтверджує реєстрації правопорушника за певною адресою де він повинен виконувати правило адміністративного нагляду.

Неналежнеоформлення матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, а саме відсутність конкретизації наведених вище даних, а також інші обставини, позбавляють суд можливості об`єктивно встановити обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та прийняти законне рішення.

На переконання суду, без усунення зазначених недоліків зробити однозначний висновок щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_1 , не є можливим, відтак неповнота даних є істотною і суд не наділений повноваженнями таку усунути.

Правосвідомість є іманентним явищем формується емпіричним шляхом, зокрема з суспільної думки, висновків авторитетних правників.

Доцільним є у даній справі як грань призми правосвідомості використати тези праці науковці про судовий розсуд, а саме: є переконання, що суспільство не може досягти верховенства права без певної міри розсуду суду. Право без розсуду зрештою обертається на свавілля.

Сучасне суспільство визнає судовий розсуд не лише щодо встановлення фактів, а й щодо застосування права до цих фактів. Вимога гнучкості для забезпечення індивідуалізації рішень вже припускає надання суддям права на розсуд. Тлумачення норми права завжди залишає місце для розсуду.

На думку головуючого, суд, як соціальний інститут, має відповідати запиту суспільства на справедливість. Правовий пуризм (надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом) щодо оцінки доказів та тлумачення закону шкодить інтересам правопорядку та правосуддя та є настільки ж небезпечним, як правовий нігілізм.

Змістовне, розширювальне тлумачення закону у даній справі було здійснене з дотриманням конвенційних гарантій особи, яка притягається до відповідальності. Судове провадження щодо нього було повним, всебічним, справедливим, із оцінкою всіх аргументів захисту. Висновок щодо його винуватості, на переконання суду, не має мати і «крихти» сумніву.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі "Михайлова проти України" зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03від 21.07.2011року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. The United Kingdom), п.161, SeriesAзаява № 25).

При цьому, суд виходить з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Велика Палата Верховного Суду у своїй правовій позиції сформульованій у постанові від 11.02.2021 у справі №11-1219сап19 зазначила, що норми КУпАП, які встановлюють процедуру адміністративного розслідування і стадію розгляду справи уповноваженим органом (судом), не містять законодавчих положень, які б за окресленої правової ситуації передбачали можливість повертати справу про адміністративне правопорушення для дооформлення протоколу й належного виконання вимог статті 256 КУпАП у частині забезпечення присутності порушника в суді. Водночас немає й процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього. Принаймні чітких й однозначних положень, які б дозволяли чи забороняли повертати протоколи для забезпечення присутності порушника під час розгляду справи, процесуальне адміністративно-деліктне законодавство не містить.

Сформовані на підставі аналізу сталої судової практики рекомендації відповідної вищої судової інституції в окресленому сегменті адміністративно-деліктних правовідносин орієнтував суддів на можливість повернення протоколу уповноваженому органу, який його склав, для дооформлення шляхом винесення відповідних постанов.

Таким чином, зазначені обставини не дають можливості повно та об`єктивно розглянути дану справу, встановити вину та накласти на правопорушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення, тому суд вважає необхідним надіслати матеріали даної справи на дооформлення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги, обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Підстав для закриття провадження по справі на даний час, суд, виходячи з норм статей 38, 247 КУпАП та ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, не вбачає, оскільки дана процесуальна дія не дасть змоги забезпечити виконання вимог статей 1, 6, 7, 23 КУпАП.

Доопрацьовану справу про адміністративне правопорушення необхідно надіслати до суду з урахуванням вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, за змістом якої, у справах про адміністративні правопорушення, що підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 187, 256, 268,277,278 КУпАП, -

постановив:

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 928927 від 16.01.2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 1 КУпАП, повернути до Кам`янського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Івченко Т. П.