Справа №363/7271/23 Головуючий в суді І інстанції - Свєтушкіна Д.А.
Провадження № 33/824/1488/2024 Доповідач - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

за участю захисника - Багінського А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Багінського А.М. на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 25 січня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 25 січня 2024 року,

ОСОБА_1 , 11 серпня 1980 року ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 12 грудня 2023 року о 22 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 , у Вишгородському районі в с. Демидів по вул. Фастова, в порушення вимог п.2.9 а ПДР України керував автомобілем Форд Мондео д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, проба позитивна - 1,35 проміле).

Не погоджуючись з постановою суду, захисникв апеляційній скарзі просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою.

Захисник вказує, що в постанові від 25 січня 2024 року немає жодного слова про дослідження відеозапису.

Апелянт звертає увагу на пояснення свідка ОСОБА_2 , що міститься в матеріалах справи. Так, в поясненнях відсутнє речення - «з моїх слів записано вірно, мною прочитано» або «написано власноруч» та відсутні ініціали та підпис особи, яка відібрала пояснення. До того ж, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, чого в даному випадку працівниками поліції дотримано не було.

Крім того, апелянт зазначає, що зі слів ОСОБА_1 патрульна поліція на автомобілі рухалась позаду нього та звуковою і світловою сигналізацією змусила його зупинитися. Разом з тим, відповідно до Положень п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Однак, 12 грудня 2023 року окрім протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 жодної постанови про порушення Правил дорожнього руху складено не було. Отже, на думку апелянта, зупинка транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 була незаконною.

Таким чином, апелянт вважає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом у доведенні вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 про розгляд апеляційної скарги був повідомлений належним чином, проте до суду апеляційної інстанції не з`явився та надіслав заяву, в якій просив провести розгляд апеляційної скарги без його участі та при обов`язковій присутності його захисника - адвоката Багінського А.М.

З огляду на це, вважаю за можливе розгляд апеляційної скарги провести у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Як убачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що 12 грудня 2023 року о 22 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 , у Вишгородському районі в с. Демидів по вул. Фастова, в порушення вимог п.2.9 а ПДР України керував автомобілем Форд Мондео д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, проба позитивна - 1,35 проміле).

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 017648 від 12.12.2023 року, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, він підписаний ОСОБА_1 ;

- роздруківкою з приладу «Drager» Alcotest 6820, відповідно до якої у повітрі, видихнутому ОСОБА_1 повітрі,станом на 12.12.2023 року 22 годину 52 хвилин наявне 1,35 ‰ алкоголю;

- відеозаписом з бодікамери та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, якими зафіксовано обставини огляду ОСОБА_1 , за участю свідка ОСОБА_2 , та результат огляду, який складає 1,35 ‰.

Підстав вважати вказані докази недопустимими чи неналежними судом апеляційної інстанції не встановлено. Той факт, що в письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 відсутні фрази «з моїх слів записано вірно, мною прочитано» або «написано власноруч» саме по собі не свідчить про їх недопустимість та не викликає сумніви в їх достовірності, з огляду на те, що ним без будь-яких зауважень підписано протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції на порушення вимог закону України «Про Національну поліцію», безпідставно зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки вказані обставини не спростовують висновки суду про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 а ПДР України, а інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення та спростовували його висновки в апеляційній скарзі не наведено.

Отже доводи, які містить апеляційна скарга не спростовують правильність судового рішення.

Таким чином, будь-яких порушення норм процесуального права, які б вплинули на правильність прийнятого рішення і могли бути підставою для скасування постанови із закриттям провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Багінського А.М. - залишити без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 25 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Миколюк