ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1482/24 Справа № 201/4496/24 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

представника потерпілої ОСОБА_3

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих доходів громадян, що становить 170 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, 05 квітня 2024 року близько о 15 год. 00 хв., ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , виражалась нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою своїй доньці ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство щодо останньої, що кваліфікується за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , - просить постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2024 року скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, оскільки вона не вчиняла даного правопорушення.

Зазначає, що наявні в матеріалах справи докази не доводять факту вчинення нею домашнього насильства, з них не вбачається за можливе встановити, які саме дії вона вчиняла, а також свідок ОСОБА_4 у своїх показаннях не вказує на дії та наслідки, що інкримінуються ОСОБА_1 згідно із протоколом про адміністративне правопорушення.

Акцентує увагу на сумнівності цих показань, оскільки, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 05 квітня 2024 року, свідки події були відсутні.

Заслухавши доповідь судді; вислухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити; потерпілу та її представника адвоката Парохненка С.Є, які заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши надані матеріали, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного що приймається в конкретній справі. У постанові судді повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями п. 14 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону визначено, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи

Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є передчасним, як і посилання на достатність доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Так, протокол про адміністративне правопорушення має містити в собі належним чином встановлені та підтверджені відомості і факти, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Разом із тим, протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 , не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і складений з порушенням вимог ст. 251 КУпАП, оскільки він хоча і містить викладення частини диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, проте істотні для кваліфікації обставини у ньому не встановлені, зокрема відсутні відомості про те, яку саме шкоду було заподіяно психічному здоров`ю потерпілої, які саме погрози висловлювалися ОСОБА_1 , що не дає змоги оцінити їх реальність та вагомість, що зрештою унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу.

Крім того, домашнє насильство є правопорушенням із специфічним суб`єктним складом, до якого входять кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону) та особа, яка постраждала від домашнього насильства (постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону).

Сутність домашнього насильства полягає у тому, що одна особа (кривдник), користуючись своєю фізичною, економічною, психологічною або іншою перевагою, вчиняє відповідні насильницькі дії щодо постраждалої особи, яка внаслідок вказаної переваги обмежена у можливостях захисту, внаслідок чого потребує додаткової допомоги з боку уповноважених суб`єктів, що що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

З наведеного випливає, що одна і та сама особа не може бути одночасно і кривдником, і постраждалою особою у тій самій ситуації, що виключає кваліфікацію як домашнього насильства взаємної сварки, обопільної бійки між родичами тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, між потерпілою ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_5 з одного боку, та її матір`ю ОСОБА_1 і батьком ОСОБА_6 з іншого боку, існують давні напружені стосунки з приводу користування домоволодінням АДРЕСА_1 , внаслідок яких між останнім неодноразово виникали конфлікти, що тягли звернення до правоохоронних органів (а.с. 32-26).

Близько 15:00 годин 05 квітня 2024 року у вказаному домоволодінні мав місце такий конфлікт, що супроводжувався сваркою між ОСОБА_2 , ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та фізичною сутичкою між ними.

Як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_2 наполягають на тому, що за вказаних обставин їм були заподіяні тілесні ушкодження, та надають на підтвердження цього медичні документи (а.с. 42-44, 53-56).

Обидві вони звернулися до правоохоронних органів з заявами про вчинення щодо них неправомірних дій (а.с. 3, 4), за наслідками яких щодо кожного із учасників події, а саме щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , було складено протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та видано термінові заборонні приписи стосовно кривдника (а.с. 48).

З урахуванням вищенаведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 , ОСОБА_7 і ОСОБА_6 носили обопільний і взаємний характер, а відтак дії ОСОБА_7 не можуть бути кваліфіковані як домашнє насильство за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Не звернувши належної уваги на вказані обставини і не надавши їм належної оцінки, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, із правильністю якого не можна погодитись.

Зважаючи на викладене, вважаю за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця