Справа № 3/593/11/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2024 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1(м. Тернопіль) Тернопільського РУП Головного управління національної поліції в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Копачівським Михайлом Михайловичем 23 вересня 2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 005433, з якого вбачається, що ОСОБА_1 23 вересня 2023 року, о 0 год. 03хв., в місті Бережани, на вул. Руській, керував транспортним засобом марки « SUZYKI VITARA» із д.н.з. НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук), однак він від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер Alcotest 6820 та від проходження медичного огляду у медичному закладі відмовився. Дії ОСОБА_1 поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Копачівським Михайлом Михайловичем кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не визнав та, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів його вини, просив провадження по справі закрити. У своїх усних поясненнях зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути прийнятий судом до уваги як належний доказ, бо він складений не щодо нього, а щодо іншої особи, оскільки згідно виданого йому паспорта громадянина України його прізвище є ОСОБА_2 , а протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_2 . У якості доказу зазначеного представив суду свій паспорт, з якого видно, що його прізвище є ОСОБА_2 , а не ОСОБА_2 . Далі у своїх усних пояснення ОСОБА_1 зазначив, що у складеному протоколі вказано, що він відмовився від освідування і своїми діями порушив п. 2.5ПДР, однак просив суд врахувати, що в матеріалах справи відсутні докази того, що він керував в цей час вказаним транспортним засобом у зв`язку з чим його потрібно було освідувати. Стверджує, що він разом із ОСОБА_3 вирішували деякі питання та при цьому вживали алкоголь. До цього вони домовилися із ОСОБА_4 , що коли вони завершать свої справи, він відвезе їх по місцю їх проживання їх же автомобілем, який вони до цього залишили припаркованим на вулиці Руській, біля колишньої гімназії. Коли він разом ОСОБА_3 прийшли до припаркованого автомобіля та, чекаючи ОСОБА_5 , дзвонили йому, а він із невідомих причин на дзвінки не відповідав, він сів в авто та включив двигун, щоб прогріти машину, до них під`їхав службовий автомобіль працівників поліції. Поліцейський запитав чому вони порушують комендантську годину, а тому він, щоб не бути притягнутим до відповідальності за порушення комендантської години, повідомив працівників поліції, що вони їдуть з роботи додому. Він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, думав, що поліцейські врахують його пояснення та поїдуть далі і такі його пояснення не будуть мати жодного наслідку, однак поліцейські, перевіряючи його документи, почули запах алкоголю та запропонували пройти освідування на стан спяніння. Він не заперечує, що він відмовився продути запропонований працівниками поліції алкотест та відмовився поїхати для освідування до лікарні. Запевняє, що він хоч мав запах алкоголю із порожнини рота, однак він у цей час транспортним засобом не керував та не планував ним керувати, а лише сидів у машині. Працівники поліції не зупинили його автомобіль та не представили жодного доказу, який би міг підтвердити вказаний у протоколі факт. А так як в матеріалах справи відсутні докази його вини та в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому просив провадження по справі закрити. Як доказ правдивості своїх пояснень просив допитати в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_6 , який в цей час був разом з ним та ОСОБА_5 , який як видно із долученого до справи відеозапису, прийшов, щоб забрати його автомобіль та доставити його по місцю стоянки. Просив суд звернути увагу на те, що обидва свідки є на відеозаписі, представленому працівниками поліції. Також просив суд при постановленні рішення врахувати, що поліцейськими було порушено його право на отримання правової допомоги про яку він їм заявляв, оскільки отримати допомогу адвоката за 15 хв., тобто за такий короткий проміжок часу, який був йому наданий поліцейським та ще у нічний час, не було реальної можливості, а тому він, не знаючи як себе правильно поводити у такій ситуації, оговорив себе.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 суду пояснив, що 23 вересня 2023 року, коли він разом із ОСОБА_7 на вул. Руській після опівночі чекали ОСОБА_5 та ОСОБА_8 включив двигун, щоб прогріти машину, до них із проблисковими маячками під`їхав автомобіль працівників поліції, які запитали чому вони порушують комендантську годину. Тарас, щоб вийти із ситуації, сказав, що вони їдуть з роботи додому. Працівники поліції, перевіривши документи у ОСОБА_2 на автомобіль, почули запах алкоголю і запропонували йому пройти освідування. Вони вже були випившими, а тому почали сперечатися із поліцейськими, які незважаючи на їх заперечення, склали на ОСОБА_8 протокол про адміністративне правопорушення. Пізніше прийшов ОСОБА_9 , якому працівники поліції віддали автомобіль ОСОБА_2 для доставки його по місцю стоянки. У своїх поясненнях свідок зазначив, що ОСОБА_8 лише сидів у машині, однак вони не їхали, а чекали ОСОБА_5 , який за попередньою домовленістю мав відвести їх додому. Із відеозапису видно, що в салоні авто сидить лише Петрух, а він, свідок був біля машини та намагався на свій мобільний телефон фільмувати дії поліцейських.

Суд, вивчивши складений 23 вересня 2023 року поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Копачівським Михайлом Михайловичем протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 005433 та долучені до нього матеріали, взявши до уваги усні та письмові пояснення свідків та переглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис, прийшов до висновку, що провадження по справі слід закрити, виходячи із наступного.

Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність на водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності та поясненнями свідків. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначені ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

До адміністративної справи в якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, долучено: акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмове направлення для проведення освідування водія у медичному закладі, протокол про адміністративне правопорушення та оптичний диск із відеофайлами.

Дослідивши долучені до адмінсправи докази, суд вважає, що наявний у справі акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів не є належним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки у ньому не зазначено за допомогою якого технічного засобу працівниками поліції відбулося фіксування складення вказаного документу, у ньому відсутні час та дата його складення, а крім цього у вказаному акті не зазначено серію та номер приладу, який пропонувався працівниками поліції водію для проведення освідування. Суд також звертає увагу на те, що у вказаному документі прізвище водія не співпадає із прізвищем, яке вказано працівником поліції у складеному ним протоколі.

Долучений у якості доказу протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 005433 , який був складений 23 вересня 2023 року, також не є належним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки він складений не щодо ОСОБА_2 , а щодо іншої особи- ОСОБА_1 , а внесення виправлення у протокол не допускається.

Крім цього, із оглянутих в судовому засіданні документів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 005433, який був складений 23 вересня 2023 року та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, видно, що ОСОБА_1 23 вересня 2023 року відмовився продути газоаналізаторDrager Alcotest 6820, що ним не заперечувалося і у судовому засіданні, однак зазначені документи не доводять того факту, що він в цей період часу керував транспортним засобом у звязку з чим його потрібно було б освідувати. І хоч відповідно до ст.251 КУпАП порушення повинно було фіксуватися за допомогою технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису і зазначена вимога закону була виконана, однак із представленого працівником поліції відеозапису, видно, що 23 вересня 2023 року, о 0год.3хв., працівники поліції в ході перевірки документів через порушення комендантської години у ОСОБА_1 , який перебував у транспортному засобі марки« SUZYKI VITARA» із д.н.з. НОМЕР_1 , були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а тому останньому було запропоновано продути«Drager Alcotest 6820», але останній від продуття газоаналізатора та поїхати до медичного закладу для проходження освідування відмовився, однак із вказаного відеозапису не видно, що ОСОБА_10 керував транспортним засобом, як це зазначено у протоколі, а зафіксовано лише, що він сидить у машині.

Інших фактичних даних, які би підтвердили факт керування ОСОБА_7 23 вересня 2023 року, о 0год. 03хв., автомобілем, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, до адмінматеріалу не долучено та суду не надано.

І хоч у долученому до адмінматеріалу протоколі серії ААБ № 005433 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, вказано, що водій керував транспортним засобом, однак в порядку ст. 251 КУпАП до адмінпротоколу не долучено належних і допустимих доказів, які би підтвердили вказаний у протоколі факт.

Таких доказів не здобуто і в судовому засіданні під час розгляду справи по суті.

Натомість поясненнями ОСОБА_1 та допитаного за його клопотанням по справі свідка ОСОБА_6 були спростовані вказані у протоколі відомості, оскільки допитаний по справі у якості свідка ОСОБА_6 , у своїх усних поясненнях ствердив, що ОСОБА_1 23 вересня 2023 року, о 0 год. 03хв., автомобілем не керував.

В судове засідання свідок ОСОБА_11 не з`явився, подав суду свої письмові пояснення, які просив взяти до уваги, оскільки він у зв`язку із сімейними обставинами вимушений виїхати за межі України та з вказаних підстав не може особисто бути присутній у судовому засіданні. У своїх письмових поясненнях ОСОБА_11 зазначив, що він перебуває у товариських відносинах із ОСОБА_7 , а тому останній 22 вересня 2023 року домовився із ним про те, що він має ввечері вирішувати якісь важливі для нього питання, а тому просив підстрахувати його та при необхідності доставити його, його ж автомобілем додому. ОСОБА_8 казав, що не може сказати о котрій годині його потрібно забрати, бо не знає, до якої години він справиться, однак сказав, що йому ще зателефонує. Близько 22год.30хв. до нього знову подзвонив ОСОБА_2 та повідомив про те, що він трошки затримається, а подзвонить йому через годину, оскільки хотів справитися до комендантської години. Він, свідок, чекаючи дзвінка від ОСОБА_2 , трохи придрімав, а тому не чув, що ОСОБА_8 вже йому дзвонив, а коли побачив, що він йому дзвонив та дзвонив вже не один раз, він перетелефонував та дізнався про те, що ОСОБА_10 разом із ОСОБА_3 його чекають біля гімназії та мають вже якісь розборки із поліцейськими. Почувши вказане, він ОСОБА_12 зібрався, оскільки проживає неподалік, та прийшов по місцю знаходження автомобіля ОСОБА_2 . Стверджує, що саме йому, як тверезому водію, працівники поліції віддали автомобіль ОСОБА_2 для доставки його по місцю стоянки.

Пояснення вказаного свідка узгоджуються із поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та поясненнями допитаного у якості свідка ОСОБА_6 , і свідчать про те, що вказані пояснення є правдивими.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність протиправної винної дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При винесенні рішення суд зазначає, що стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь ( ст. 62 Конституції України).

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що особою, яка склала адмінпротокол, не зафіксовано та всупереч ст.251 КУпАП суду не надано доказів самого факту здійснення керування ОСОБА_1 23 вересня 2023року транспортним засобом, що є необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, однак суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведені підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

А так як особою, яка склала адмінпротокол, не зафіксовано та суду не надано доказів самого факту керування ОСОБА_1 23 вересня 2023року, о 0год. 03хв., транспортним засобом, а долучений до матеріалів справи відеозапис не доводить факт, зазначений поліцейським у складеному ним 23 вересня 2023 року протоколі, та вказане також спростовано поясненнями свідків, а крім цього протокол складений не щодо цієї особи та внесені у ньому відомості суперечать іншим долученим до нього документам, тому суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши протокол серії ААБ № 005433 про адміністративне правопорушення від 23 вересня 2023 року та беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази, які би свідчили про сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що вимагається ст. 130 КУпАП, тобто судом не здобуто належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що провадження по справі слід закрити за відсутністю складу вищевказаного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.7, 9, п.1ст. 247, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 245, 251, 280, 287, 289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.