П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області щодо громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довге Поле, мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера за ч. 3 ст. 156 КУпАП,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №941645 від 09.11.2023 з`ясовано, що 09.11.2023 о 10 год. 50 хв. ОСОБА_1 за адресою м. Ужгород, вул. Минайська, 16 здійснював торгівлю з рук алкогольними напоями невідомого походження та тютюновими виробами марки «Compliment» без марок акцизного податку України.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 не з`явився.

Згідно з норми ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП регламентовано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 156 КУпАП торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

На підтвердження причетності та вини ОСОБА_1 , до інкримінованого, до протоколу додано рапорт зі служби 102, акт вилученні від 09.11.2023,пенсійне посвідчення ОСОБА_1 ,фото, рапорт працівника поліції.

Під час дослідження матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей за якою ціною проводилася реалізація алкоголю та тютюнових виробів, не зазначено особу, якій було реалізовано, ємність, кількість, вартість, не зафіксовано факту продажу та отримання грошей. Також відсутні відомості щодо грошових коштів, вилучених внаслідок реалізації, та їх місцезнаходження, оскільки санкція статті передбачає як конфіскацію предметів торгівлі, так і виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

З наявного у справі протоколу про адміністративне правопорушення видно, що такий, а також акт вилучення продукції, складено в присутності понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак таких не допитано, як свідків, від таких не відібрано пояснення щодо суті адміністративного правопорушення.

Жодних належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 до продажу заборонених товарів суду не надано.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні від 26.06.2008 у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що: "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)".

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

З встановлених обставин суд приходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, не доведена та не аргументована, докази вини останнього не є переконливими.

Відповідно до ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, враховуючи відсутність в діях особи, яка притягається до відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, суд приходить до висновку, що провадження в розглядуваній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП (за відсутності події та складу адміністративного правопорушення).

У відповідності до ст. 238 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити вирішення питання про вилучені речі.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене за актом вилучення від 09.11.2023 повернути власнику.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов