КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 357/12186/23

14 лютого 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Короля Павла Васильовича на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2023 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 13 грудня 2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Король Павло Васильович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2023 року та закрити провадження у справі.

Також в апеляційній скарзі просив про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначає, що ОСОБА_1 в установленому законом порядку не повідомлявся судом першої інстанції про дату судового засідання, із змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 ознайомився лише 12 грудня 2023 року, під час ознайомлення із матеріалами справи.

За положенням ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 листопада 2023 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області була ухвалена оскаржувана постанова.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2023 року була надіслана судом до реєстру 11 грудня 2023 року, а оприлюднена в реєстрі 13 грудня 2023 року.

З супровідного листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2023 року вбачається, що копію постанови суду від 24 листопада 2023 року було направлено ОСОБА_1 , однак в матеріалах справи відсутні докази отримання оскаржуваної постанови апелянтом.

З огляду на вище зазначені обставини та наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що причини пропуску захисником ОСОБА_1 адвокатом Король Павлом Васильовичем строку на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2023 року слід визнати поважними та поновити вказаний строк.

Апеляційну скаргу захисник обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що із відеозапису, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що поліцейські зупинили автомобіль, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , без будь -яких законних підстав, вказавши лише на те, що останній пересувається на транспортному засобі під час комендантської години. Однак, відповідно до положень ст.35 Закону України «Про національну поліцію», така підстава для зупинки поліцейськими транспортного засобу, як порушення комендантської години, відсутня.

Вважає, що наявні підстави для застосування у даній справі доктрини ЄСПЛ « плодів отруйного дерева», з огляду на те, що наявний факт безпідставної зупинки поліцейськими транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 , а тому всі подальші дії працівників поліції та отримані за їх наслідками результати, що подаються у даній справі як докази, мають бути визнані судом неналежними.

Відповідно до п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ознаками алкогольного сп`яніння є:запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №425034 поліцейським не зазначена жодна із ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені під час спілкування із ОСОБА_1 .

Звертає увагу суду на те, що під час ознайомлення із матеріалами справи ОСОБА_1 , не виявлено відповідної розписки про передачу його автомобіля, на яку посилався суд, як на обвинувальний доказ під час винесення постанови.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Король Павло Васильович повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник Київської міської прокуратури в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи судом прокуратура повідомлялась, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, а тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника Київської міської прокуратури.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 425034, складеного інспектором взводу №2, роти № 2, батальйону №1, ППП в м.Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області РПП лейтенантом поліції Несвідоміним Олександром Павловичем, 24 вересня 2023 року, о 01 год. 15 хв., на проспекті Князя Володимира, 30 в м. Біла Церква водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Bens C 220», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest 7510 ARLM-0346, тест № 1078, проба позитивна- 0,50%. Від проходження огляду в медичному закладі водій категорично відмовився під час безперервної фіксації на БК Motorolla 475485. Водій порушив вимоги п.2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

24 вересня 2023 року було виписане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Білоцерківської міської лікарні №4 з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження даного огляду.

Відповідно до чеку тестування на алкоголь до протоколу серії ААД № 425034, результат тестування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на приладі «Drager Alcotest 7510» -0,50%.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд проведений у зв'язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Результат позитивний 0,50%. З результатом огляду ОСОБА_1 згоден, про що свідчить власноручний останнього в акті огляду.

Відповідно до розписки від 24.09.2023 року, ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , забрав автомобіль «Mercedes Bens C 220», державний номерний знак НОМЕР_1 , та зобов'язався доставити автомобіль за адресою: м.Біла Церква, вул. Героїв Крут, 87, а водія не допускати (не передавати) до керування ним.

Із рапорту, складеного інспектором взводу №2, роти № 2, батальйону №1, ППП в м.Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області РПП лейтенантом поліції Несвідоміним Олександром Павловичем, вбачається, що 24.09.2023 року, близько 01 год.06 хв., за адресою: м.Біла Церква, просп.Князя Острозького, 30 під час несення служби в екіпажі Кольт 0751 було зупинено підозрілий транспортний засіб «Mercedes Bens C 220», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 . У ході спілкування в останнього були виявленні явні ознаки алкогольного сп'яніння та йому було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку, на що останній погодився. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest 7510 ARLM-0346, тест № 1078, проба позитивна- 0,50%. Від проходження огляду в медичному закладі водій категорично відмовився. На водія ОСОБА_1 було складено протокол серії ААД №425034 за ч.1 ст.130 КУпАП, авто було передано тверезому водію під розписку. Подія фіксувалася на БК Motorolla 475485.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної боді камери співробітників поліції встановлено, що на запитання працівників поліції, чи вживали спиртне, ОСОБА_1 відповів, що ні. Працівник поліції повідомив, що від водія відчувається запах алкоголю з порожнини рота. На пропозицію пройти огляд на стан сп'яніння водій погодився. Після контрольного забору повітря водієм було пройдено тест, результат тесту - 0,50 %.На запитання працівника поліції, чи поїде водій для проходження огляду до медичного закладу, чи згоден із результатами огляду на місці, водій повідомив, що згоден. В подальшому працівником поліції було роз`яснено водію його права та повідомлено, що відносно водія складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Працівник поліції ознайомив водія із протоколом, вручив його копію.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські зупинили автомобіль, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , без будь -яких законних підстав, вказавши лише на те, що останній пересувається на транспортному засобі під час комендантської години. Однак, в ст.35 Закону України «Про національну поліцію» така підстава для зупинки транспортного засобу, як порушення комендантської години, відсутня, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Відповідно до пункту 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Згідно з п.п., 5, 6, 7 ч.1 ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану:

- запроваджувати, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування;

- встановлювати, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів;

- перевіряти, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно вимог п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція, відповідно до покладених на неї завдань, бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

З наведеного вбачається, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Із матеріалів справи вбачається, що подія, відображена у протоколі серії ААД № 425034 від 24.09.2023 року, відбувалася 24.09.2023 року, о 01 год.06 хв. під час дії воєнного стану та у комендантську годину. Таким чином, факт пересування транспортним засобом під час дії комендантської години є достатньою підставою для зупинки транспортного засобу поліцейськими.

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №425034 поліцейським не зазначена жодна із ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені під час спілкування із ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв'язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Результат позитивний - 0,50%. З результатом огляду ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його власноручний підпис у вказаному акті. Ознаки алкогольного сп`яніння також відображенні і у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.09.2023 року.

Окрім того, як вбачається із відеозапису події на боді камеру працівника поліції, що долучений до матеріалів справи, працівником поліції було повідомлено водію, що від нього відчувається запах алкоголю з порожнини рота, після чого і було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що під час ознайомлення із матеріалами справи ОСОБА_1 не виявлено відповідної розписки про передачу автомобіля, на яку посилався суд, як на обвинувальний доказ під час винесення оскаржуваної постанови, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, з огляду на те, в матеріалах справи дійсно наявна розписка з якої вбачається, що ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , забрав автомобіль «Mercedes Bens C 220», державний номерний знак НОМЕР_1 та зобов'язався доставити цей автомобіль за адресою: м.Біла Церква, вул. Героїв Крут, 87, а водія не допускати (не передавати) керування ним.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Короля Павла Васильовича.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Королю Павлу Васильовичу процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Короля Павла Васильовичазалишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: