Справа № 127/47/24
Провадження № 33/801/124/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк шість місяців, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з цією постановою, 17 січня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції змінити в частині застосування до нього адміністративного стягнення, застосувавши менш суворе адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначив, що суд першої інстанції, призначаючи зазначене вище адміністративне стягнення, не врахував тих обставин, що він свою вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, після вчинення ДТП повідомив страхову компанію про страховий випадок, в зв`язку із чим потерпілі до водія претензій не заявляли. Крім того, в порушення вимог ст. 33 КУпАП, судом не враховано особу правопорушника, а саме, що він є інвалідом третьої групи, має на утриманні дружину й двох неповнолітніх дітей та утримує матір-пенсіонера, інваліда. Однак суд, незважаючи на наявність вказаних пом`якшуваний обставин та відсутність обтяжуючих, позбавив ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, що позбавить його єдиного заробітку, так як він надає послуги з перевезень пасажирів.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав, зазначених у цій скарзі.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з огляду на таке.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюється доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та правильність кваліфікації його дій, тому ці обставини відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційним судом не перевіряються.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 09 листопада 2023 року о 22 год. 00 хв. у м. Вінниця по вул. Л. Ратушної, керуючи транспортним засобом «Skoda» д.н.з. НОМЕР_1 , перед виїздом на головну дорогу перехрестя з вул. Келецька не переконався, що це буде безпечно, не виконав вимоги дорожнього знаку «Stop», виїхав на це перехрестя, де допустив зіткнення з автомобілем «Kia Forte» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався зі сторони вул. 600-річчя по вул. Келецька. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 16.1 Правил дорожнього руху та вимоги дорожнього знаку 2.2 Додатку до ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Дані обставини підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 384168, складеним 25 грудня 2023 року о 09 год. 40 хв., у якому зафіксовано вказані вище обставини (а. с. 1).

Схемою місця ДТП, на якій зафіксовано саме місце зіткнення транспортних засобів та їх розташування після ДТП (а. с. 6).

Постановою слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 15 грудня 2023 року, якою кримінальне провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди було закрито у зв`язку із відсутністю у діях водія ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а. с. 3-4).

Поясненнями ОСОБА_1 від 10 листопада 2023 року, потерпілого ОСОБА_2 від 09 листопада 2023 року, які дали детальні пояснення, щодо обставин вчиненого правопорушення (а. с. 7, 10).

Висновком комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи № КСЕ-19/102-23/20481 від 30 листопада 2023 року (а. с. 12-13).

До апеляційної скарги скаржником долучено ряд нових документів, які апеляційним судом не приймаються з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП у зв`язку з не наведенням поважних причин ненадання їх до місцевого суду.

За змістом ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КУпАП обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Рівень відповідальності за будь-яке правопорушення у повній мірі залежить від рівня суспільної небезпеки.

Рівень суспільної небезпеки при порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до заподіяння потерпілому тілесного ушкодження набагато вищий ніж скоєння ДТП із спричиненням тільки матеріальної шкоди.

Така позиція ґрунтується на ст. 3 Конституції України, яка гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

При оцінці доводів апеляційної скарги апеляційним судом враховується, що в результаті грубого порушення ОСОБА_1 . Правила дорожнього руху України трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої не тільки автомобілі отримали механічні пошкодження але й заподіяно тілесні ушкодження пасажирам автомобіля ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Кожен водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 грубо порушив ПДР України, тому з метою попередження вчинення ним в майбутньому нових правопорушень до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На думку апеляційного суду саме стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортними засобами строком на 6 місяців в даному випадку буде законним, обґрунтованим, справедливим та відповідатиме тяжкості скоєного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того, що скаржник є інвалідом 3 групи та має на утриманні дружину й двох неповнолітніх дітей, апеляційним судом не приймаються, оскільки суду першої інстанції доказів на підтвердження цих обставин він не надав, а приєднав їх лише до апеляційної скарги. Разом з тим, апеляційний суд з огляду на положення ч.7 ст. 294 КУпАП не вправі досліджувати ці докази, оскільки за обставин цієї справи та доводів апеляційної скарги відсутні підстави для визнання необґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованого їх відхилення цим судом.

Апеляційним судом відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 утримує матір-пенсіонера, яка має інвалідність, оскільки вони не підтверджені будь-якими доказами як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді.

У будь-якому разі, такі обставини навіть у випадку їх доведеності не можуть бути самі по собі безумовною підставою для зміни призначеного судом першої інстанції скаржнику стягнення, враховуючи те, що він грубо порушив вимоги ПДР, в результаті чого пасажирам заподіяно тілесні ушкодження.

Також відхиляються доводи апеляційної скарги щодо того, що суд незважаючи на наявність вказаних пом`якшуваний обставин та відсутність обтяжуючих, позбавив ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, що позбавить його єдиного заробітку, так як він надає послуги з перевезень пасажирів, оскільки скаржником не було надано доказів на підтвердження того, що його робота пов`язана з керуванням транспортними засобами.

Доводи скаржника про те, що після вчинення ДТП ОСОБА_1 повідомив страхову компанію про страховий випадок, в зв`язку із чим потерпілі до водія претензій не заявляли, так як збитки компенсуються страховою компанією, апеляційним судом також відхиляються, оскільки вказані обставини не ґрунтуються на жодних доказах, наявних в матеріалах справи. В свою чергу, скаржником не було надано доказів, які б підтверджували його конкретні дії, спрямовані на відшкодування завданих ДТП збитків з метою виправлення наслідків вчиненого.

Накладення такого виду адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на ОСОБА_1 у відповідності до ст. 23 КУпАП сприятиме досягненню основної мети стягнення, що спрямована на виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню ним нових правопорушень.

За таких обставин, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, дотримання норм права при призначенні йому стягнення, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук