Єдиний унікальний номер 341/919/24
Номер провадження 3/341/291/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р., розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 від 20.11.2020.

встановив:

ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за наступних встановлених суддею обставин.

26.04.2023 о 07 годині 13 хвилин у с. Вигівка по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105, н. з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу, результат 1,45 %. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Розгляд справи призначено на 14.05.2024 з викликом особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, шляхом надсилання повістки.

Отже, особі відомо про наявність відповідної справи на розгляді в суді.

14.05.2024 ОСОБА_1 не з`явився. Заяви про відкладення розгляду справи не надіслав, причин неявки не повідомив. Згідно з даними трекінгу відправлень «Укрпошта» особа 11.05.2024 отримала повістку про виклик у судове засідання на 14.05.2024.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП справу може бути розглянуто за відсутності особи лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відомості про час розгляду цієї справи оприлюднено на офіційному сайті Галицького районного суду Івано-Франківської області, який є загальнодоступним. Про розгляд справи у суді ОСОБА_1 достовірно знає, оскільки на відеозаписах працівників поліції зафіксовано про повідомлення особи щодо місця розгляду справи. ОСОБА_1 повідомив, що на попередні засідання в іншій справі за ст. 130 КУпАП не ходив, бо «не дурний».

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

ОСОБА_1 до суду не надіслав доказів (підтвердження) того, що він не має можливості взяти участь у розгляді справи 14.05.2024.

Правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП не входить до переліку справ, передбачених частиною 2 статті 268 КУпАП, розгляд яких необхідно проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому, враховуючи неявку ОСОБА_1 без поважної причини у судове засідання, а також те, що є дані про своєчасне сповіщення його про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суддя вважає за можливе справу розглядати без його участі.

Дослідивши матеріали справи і надавши їм правову оцінку, вважаю, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки (ч. 2 ст. 130 КУпАП).

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками тощо.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджена належними і допустимими доказами, а саме даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2024 року серії ААД № 191392, де відображено час, місце, суть порушення, а також дані порушника, підпис про отримання примірника протоколу, ознайомлення з місцем розгляду справи;

- роздруківці результату огляду на стан алкогольного сп`яніння спеціальним технічним засобом «Драгер», показник становить 1,45 %, що підтверджує перебування особи у стані алкогольного сп`яніння; роздруківка особою підписана;

- копії свідоцтва про повірку спеціального технічного засобу № ARBL-0723, чинного до 04.10.2024, відповідно до якого використаний прилад відповідає установленим вимогам;

- акті огляду, у якому міститься підпис особи про згоду з результатами огляду;

- направленні на перевірку;

- рапорті працівника поліції;

- копії постанови судді від 21.02.2024 у справі ЄУН 341/28/24 про накладення адміністративного стягнення за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 05.03.2024. На ОСОБА_1 накладено стягнення виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

- відеозаписах працівників патрульної поліції, з яких установлено наступне.

Працівники поліції наздогнали автомобіль ВАЗ 2105, н. з. НОМЕР_2 , який стояв на проїзній частині сільської дороги. За кермом перебував ОСОБА_1 . На записі з бодікамери поліцейського відображено, що ОСОБА_1 повідомлено про неправильне паркування, необхідність пред`явити документи. ОСОБА_1 перебував в автомобілі один, стверджує, що напередодні вживав багато алкоголю, був на похороні, вимова особи нечітка. За вказівкою поліцейського заводить автомобіль без ключа і перепаковує автомобіль на узбіччі. Пояснює. Що треба було забрати автомобіль, приїхав за хлібом. Пізніше пояснює, що в це місце автомобіль пригнала дружина, а він просто сидів і пив за кермом. Особі висловили підозру щодо перебування у стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на встановлення наявності/відсутності такого стану на місці зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою «Драгер». ОСОБА_1 погодився пройти огляд за допомогою спеціального технічного приладу. Після продуву приладу «Драгер» показник становив 1,45 %. На відеозаписі зафіксовано, як особа підтверджує, що вживала багато алкоголю напередодні. З показником не згідний, бо «надто мало показав». До лікарні їхати відмовився. Також, на відео зафіксовано роз`яснення особі прав та обов`язків, роз`яснення суті порушення, зачитування змісту протоколу, власноручне відображення особою у протоколі її пояснення про те, що «не пам`ятає», повідомлення про місце розгляду справи. Крім того, на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 підтверджує факт притягнення його раніше до відповідальності за ст. 130 КУпАП, проте до суду він не ходив, бо «не дурний».

Указані відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З огляду на те, що особа керувала ТЗ з явними ознаками алкогольного сп`яніння, погодилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, з результатами огляду на місці, фактично, погодилась, суддя зазначає про дотримання поліцейськими визначеного у статті 266 КУпАП порядку проведення огляду.

Підсумовуючи усе викладене вище, вважаю, що наявними у справі доказами доведено поза розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, яке полягало у повторному протягом року керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення не є виключенням і також повинен здійснюватись із застосуванням вказаних засад.

Водночас ОСОБА_1 не надав жодного доказу того, що він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, та не спростував його вчинення.

При цьому суддя розцінює реакцію ОСОБА_1 на результат огляду словами «не, згідний, бо мало показав» як фактичне визнання такого результату, оскільки особа не заперечує перебування в стані алкогольного сп`яніння, неодноразово підтверджує факт вживання великої кількості алкоголю напередодні, підписала Акт огляду про згоду з результатом.

Щодо фактичного керування транспортним засобом, то суддя подальші пояснення особи як «просте перебування в автомобілі і вживання алкоголю… дружина пригнала автомобіль, а він лише сидить» розцінює як спосіб захисту. Так, фактичне керування транспортним засобом не зафіксовано на відеозаписах (зміна місця паркування за вказівкою поліцейського не розцінюється як підтвердження факту керування ТЗ). Проте, першочергові пояснення особи на відеозаписі про приїзд за хлібом, необхідність забрати автомобіль, а також відсутність дружини, яка, начебто, пригнала автомобіль, «майстерне» заведення двигуна без ключа, місце зупинки автомобіля (проїзна частина дороги), на переконання судді, виключають будь-які сумніви щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 26.04.2024 о 07:13.

Вважаю за необхідне зазначити, що працівники поліції загалом виконали обов`язок, покладений на них частиною 2 статті 251 КУпАП щодо збирання та надання суду доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 33 КУпАП суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Розглядаючи цю справу, суддя також враховує воєнний стан у державі. З огляду на викладене, враховую суспільну небезпеку здійснення особою керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Керуючись внутрішнім переконанням та об`єктивним аналізом обставин справи, доходжу висновку про те, що особа дійсно керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Водночас, вважаю неприпустимим, щоб окремі, ймовірно існуючі незначні процедурні порушення під час оформлення матеріалів адміністративного порушення, призводили до уникнення відповідальності окремими громадянами, які нехтують вимогами чинного законодавства України і наражають на реальну небезпеку інших громадян, особливо під час воєнного стану.

Таким чином, вважаю, що наявними у справі доказами доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, яке полягало у повторному протягом року керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, накладаючи адміністративне стягнення за частиною другою статті 130 КУпАП, ураховую, що особа позбавляється саме права керування транспортними засобами на відповідний строк, а не свідоцтва про право керування. Дані підлягають внесенню до відповідної бази даних правоохоронного органу, що позбавляє особу можливості отримати посвідчення водія на право керування транспортними засобами протягом дії накладеного стягнення.

Частинами другою, третьою статті 30 КУпАП визначено, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Отже, до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування ТЗ за ч. 2 ст. 130 КУпАП у цій справі приєднується невідбута частина стягнення за постановою судді від 21.02.2024 у справі ЄУН 341/28/24 в частині позбавлення права керування ТЗ. Оскільки на час ухвалення постанови у цій справі неможливо визначити час набрання нею законної сили, то суддя вважає за доцільне визначити загальний строк позбавлення права керування транспортними засобами, який становить 4 роки. При цьому такий необхідно відраховувати з 05 березня 2024 року, тобто з часу набрання законної сили постановою судді від 21.02.2024 у справі ЄУН 341/28/24.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1січня 2024 року у розмірі 3028,0 грн.

Керуючись статтями 30, 130, 251, 266, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі статті 30 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 4 (чотири) роки, який рахувати з 05 березня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ