Справа 573/533/24
Номер провадження 3/573/231/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

(повний текст )

14 березня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

інспектора прикордонної служби: Кізенка О.В.,

свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши матеріали, які надійшли із НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого артистом балету в Сумській обласній філармонії, паспорт серії НОМЕР_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

13 березня 2024 року до суду надійшов протокол серії СхРУ № 119943 від 12.03.2024 про адміністративне правопорушення із якого встановлено, що 12.03.2024 о 09.40 год. на а/д сполученням Суми-Білопілля близько 1500 м східніше м. Білопілля, на КрП (блокпості) під час зупинки автомобіля марки «Рено» д.н. НОМЕР_3 і перевірки документів гр. ОСОБА_1 , який керував даним т/з, відбулося спрацювання відомостей бази даних, що вказана особа ухиляється від призову. На неодноразові звернення інспектора прикордонної служби - начальника групи майстра-сержанта ОСОБА_6 до ОСОБА_1 з вимогою вимкнути двигун авто, останній намагався поїхати з блокпосту та здійснив спробу наїзду на інспектора Кізенка О.В.

Своїми діями ОСОБА_1 здійснив непокору законній вимогі військовослужбовця ДПСУ під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону України.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, як злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

Особа яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , приймаючи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив наступне.

Так, 12 березня 2024 року близько 09-15 год. він рухався на автомобілі марки «Рено» в напрямку м. Суми через м. Білопілля. На блокпості при виїзді із м. Білопілля його документи перевірила жінка у формі та повідомила, що він значиться по базі у розшуку як ухилянт від мобілізації, та сказала з"їхати із черги в сторону для подальшої перевірки. До нього підійшов чоловік у формі та сказав надати паспорт, проте, він надав йому довідку про навчання на денній формі та картку із пройденою медкомісією, які той не вимагав. Паспорт він відмовився надавати та сказав, що надасть або представникам ТЦК або поліції, оскільки інспектор прикордонної служби своїми діями порушував пп. 6 п. 15 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, який затверджений Постановою КМУ від 29 грудня 2021 р. № 1455, а саме : "...Патрулям на території, де встановлено особливий режим, в установленому законодавством порядку надано право: використовувати із службовою метою засоби зв`язку і транспортні засоби, що належать особам (за їх згодою), підприємствам, установам та організаціям, крім транспортних засобів іноземних консульських установ чи представництв міжнародних організацій, для запобігання вчиненню кримінального правопорушення, переслідування та затримання осіб, що підозрюються у скоєнні злочину, або для доставки до закладів охорони здоров`я осіб, які потребують медичної допомоги, проїзду до місця злочину". Тобто, відповідно до даного підпункту 6) п. 15 вказаного Порядку він відмовився ще раз підтверджувати свою особу, так як представник прикордонної служби не мав права його затримувати, оскільки він не є підозрюваним у вчиненні злочину, та вже пред"явив паспорт раніше іншому інспектору. Після чого інспертор ОСОБА_6 сказав, що не буде викликати поліцію, оскільки має законне право перевірити його документи відповідно до вказаного Порядку. Оскільки інспектор відмовився викликати поліцію, ОСОБА_1 повідомив йому, що не бачить причин, щоб його тут затримували та почав рух своїм автомобілем далі на блокпості. Після цього інспектор ОСОБА_6 просунув руку у вікно автомобіля та заглушив його. Далі інспектор намагався забрати ключі та витягти його за кофту із машини, спричинив ушкодження пальця. Після цього він зателефонував на 102 та повідомив поліцію про напад прикордонника. Далі на блокпост приїхала поліція та відвезла його до воєнкомату, де він отримав повістку до ТЦК.

У судовому засіданні інспектор прикордонної служби вищої категорії - начальник групи ІНФОРМАЦІЯ_3 майстер-сержант ОСОБА_6 повідомив, що 12 березня 2024 року зранку він у складі групи із 4-х осіб заступили на зміну на блокпості на виїзді із м. Білопілля. Він був старшим групи. ОСОБА_7 працювала з планшетом з метою перевірки по базі ГАРТ - 1П паспортного документа для виявлення осіб, які знаходяяться у розшуку та ухиляються від проходження військової служби. Зокрема, під час перевірки паспортного документа у ОСОБА_1 відбулося спрацювання по індексу "В" - ухилення від проходження військової служби, що потребувало додаткового вивчення паспортного документу для подальшого внесення до бази даних. В такому випадку транспортний засіб із особою виводиться із основного потоку і ділі перевіркою особи займається старший групи. В даному випадку водій ОСОБА_1 відїхав із загальної черги, проте на вимогу надати паспорт громадянина України відмовився, мотивуючи тим, що інспектор не має права його повторно перевіряти та паспорт він надасть лише працівникам поліції. Після цих слів водій почав рух, після чого він заглушив двигун через двері, перекрив дорогу перед автомобілем, заборонивши таким чином рух, та привів зброю у бойову готовність. При цьому на блокпості також були два представники ТЦК - Клягін та Бокало, яким водій також відмовився показувати документи. Далі приїхали представники поліції, які забрали ОСОБА_1 до ТЦК.

Свідок ОСОБА_2 , який займає посаду старшого стрільця роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 у судовому засіданні повідомив, що даний громадянин ОСОБА_1 перебуваючи на блокпості на а/д Білопілля -Суми відмовився надати документи, що посвідчують його особу іспектору ОСОБА_6 та почав рух транспортним засобом через блокпст. Надалі він відмовився надати документи і представникам ТЦК.

Свідок ОСОБА_3 , який займає посаду санітар-стрілець роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 у судовому засіданні повідомив, що 12 березня 2024 року на блокпості поблизу м. Білопілля було зупинено автомобіль марки «Рено» . Він почув як прикордонники повідомили, що водій проходить по базі, як ухилянт. Прикордонник ОСОБА_6 попросив паспорт, після чого він побачив, як автомобіль зрушив із місця. Далі приїхали представники поліції.

У судовому засіданні заступник начальника 9-ї прикорданної застави ( м.д.н.п. Білопілля) 2-ї прикордонної комендатури ОСОБА_4 повідомив, що в даному випадку на блокпосту відбулося справцювання по базі ГАРТ-1П і особі було запропоновано надати документи для перівки для уточнення інформації для подальшого внесення до бази даних. Дії прикорднників дощо перевірки документів цілком правомірні, оскільки блокпост розміщений у контрольованому прикордонному районі. Особисто вказаних подій він не бачив, а приїхав вже разом із працівниками поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби, який склав протокол - ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Мотиви суду та оцінка наданих доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Розпорядження та вимоги, які зазначені в диспозиції статті осіб, мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитись в їх компетенції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторюваних законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Пунктами 7, 10 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.09.1998 року, громадяни України в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район (в тому числі до нього відноситься м. Білопілля Сумського району Сумської області), перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу; та вказані особи на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи.

Пояснення гр. ОСОБА_1 з приводу того, що інспектор прикордонної служби ОСОБА_6 своїми діями порушував пп. 6 п. 15 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого Постановою КМУ від 29 грудня 2021 р. № 1455, що виразилося у фактичному його затриманні на блокпості без законних на те підстав, не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду та спростовується поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_4 щодо обов"язку осіб, які в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, зокрема м. Білопілля Сумського району Сумської області, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби пред`являти відповідні документи, що посвідчують їх особу (Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.09.1998 р.).

Таким чином, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 винуватості вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, а саме факт його злісної непокори вимогам військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення СхРУ № 119943 від 12.03.2024 року, поясненнями самого ОСОБА_1 в судовому засіданні та показами інспектора ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Отже суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, оскільки наявними доказами безумовно підтверджується те, що на численні законні вимоги прикордонника ОСОБА_6 надати документи, що посвідчують особу для перевірки на КпП ( блокпості) ОСОБА_1 відповів відмовою та намагався поїхати далі, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Обставин, які обтяжують або пом`якшують вину ОСОБА_1 судом не встановлено.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи особу винного та обставини скоєного адміністративного правопорушення, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті.

Крім того, необхідно стягнути з правопорушника на користь держави, відповідно до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України Про судовий збір судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185-10, 283, 284, 294 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Повний текст постанови виготовлено 19.03.2024 р.

Суддя

Справа № 573/533/24

Номер провадження № 3/573/23/24

П О С Т А Н О В А

іменем України

(вступна і резолютивна частина )

14 березня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

особи, яка притягується:

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

інспектора прикордонної служби: Кізенка О.В.,

свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши матеріали, які надійшли із НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого артистом балету в Сумській обласній філармонії, паспорт серії НОМЕР_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Суддя