Справа № 357/5202/24
П О С Т А Н О В А

15.05.2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л., за участі ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепи Т.В. по справі 357/5200/24; 357/2796/24,

У С Т А Н О В И В:

10.05.2024 до судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. надійшла заява про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепи Т.В. по справі 357/5202/24; 357/2796/24. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що під час судового засідання у зв`язку з відмовою в ознайомленні з документами, які належно оформлені, що засвідчують правосуб`єктність даної людини, та просить призначити до розгляду іншого суддю. Зазначає, що в нього є сумніви щодо упередженості та необ`єктивності судді Клепи Т.В. при розгляді адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заяву про відвід судді Клепи Т.В.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Т.В. про розгляд заяви повідомлена.

Дослідивши заяву про відвід, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід. Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Принцип неупередженості відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів передбачає: неупередженість судді є необхідною умовою для належного виконання ним або нею своїх обов`язків. Вона виявляється не лише у змісті рішення, але й в процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Пункт 2.5 вищезазначених принципів вказує на те, що суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього або неї не є можливим винесення неупередженого рішення у справі, або в тому випадку, коли у розумного спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Суддею не встановлено упередженості та необ`єктивності судді Клепи Т.В. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 173, 185 КУпАП (357/5200/24; 3/357/2796/24).

Суддя вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Клепи Т.В. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 173, 185 КУпАП слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 246, 252, 283 КУпАП, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепи Т.В. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 173, 185 КУпАП (357/5200/24; 3/357/2796/24).

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяО.Л. Гавенко