Справа № 944/512/24
Провадження №3/944/887/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2024 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., розглянувши адміністративні матеріали які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП України у Львіській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

06.01.2024 року об 13год 05хв на а/д М-10 Львів-Краковець 21 км+670м., водій ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо- транспортної пригоди за участю автомобіля марки "NISSAN ROGUE" д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля марки "ВАЗ 2417" д.н.з. НОМЕР_2 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, а також не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду підрозділ Національної поліції, чим порушив вимоги п.2.10 (а), 2.10(Д) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , який про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, не з`явився, на адресу суду скерував клопотання, в якому вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП не визнав.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП з огляду на наступне.

В диспозиції ст.122-4 Кодексу про адміністративні правопорушення України, йдеться про залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо- транспортної пригоди особами, до якої вони причетні. Суб`єктом правопорушення є фізично осудна особа, яка досягла шістнадцятирічного віку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2.10 (а) ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднуються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає

психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Просить взяти до уваги, що факт дорожньо-транспортної пригоди ним не заперечується, проте умислу на залишення дорожньо-транспортної пригоди у нього не було, так як зіткнення відбулося не з його вини, що підтверджується проколами складеними на винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 за ст. 124, 1224 КУпАП, які перебувають на розгляді у Яворівському районному суді Львівської області. На місці події, учасники ДТП домовились про відшкодування завданої шкоди без виклику працівників патрульної поліції, жодних претензій один до одного не мали. ОСОБА_2 запевнив, що відшкодує завдану шкоду, що засвідчив письмовою розпискою. Оскільки він в той час вважав, що питання закрито, відтак продовжив рух.

Просить провадження по справі закрити, у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Вина правопорушника ОСОБА_1 ,стверджується матеріалами справи, зокрема письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та ОСОБА_2 .

Обираючи адмінпорушнику ОСОБА_1 , міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу адмінпорушника та його ставлення до вчиненого.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При обранні виду та міри адміністративного покарання суддя враховує характер та обставини адміністративного правопорушення, які не є тяжкими, дані про особу правопорушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, його матеріальний стан, та вважаю за необхідне, визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді адміністративного штрафу.

Відповідно до ст.40-1КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2024р. встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 605грн. 60коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шісот п`ять) грн. 60коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

СУДДЯ: Швед Н.П.