МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 521/3234/24
Провадження 3/521/3488/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Маркарова С.В.,

розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

проживаючого: АДРЕСА_1

за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №733773 від 18.02.2024 року ОСОБА_1 , керуючи 18.02.2024 року моторолером марки KAWASAKI номерний знак НОМЕР_1 по вул. Бугаївській, 1 порушив пункт 8.7.3 е Правил дорожнього руху, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN державний номерний знак НОМЕР_2 .

В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до пункту 8.7.3 е Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 червоний сигнал світлофору забороняє рух.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є адміністративним правопорушення, передбаченим статтею 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді вину в порушені ПДР не визнав, стверджуючи, що рухався на дозволяючий сигнал світлофору.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності.

Практика ЄСПЛ, зокрема і щодо рішень проти України надає підстави для віднесення передбачених КУпАП адміністративних правопорушень до категорії кримінальних у розумінні Конвенції.

Це в свою чергу дає особі додаткові гарантії передбачені ст. 6 Конвенції, як то право на правову допомогу, презумпція невинуватості, розгляд справи судом встановленим законом, тощо.

З урахуванням зазначеного під час розгляду справ про адміністративні правопорушення є всі підстави для застосування принципів викладених у Конвенції та врахуванні практики ЄСПЛ.

Так, принципами адміністративної відповідальності є загальні засади юридичної відповідальності, закріплені Конституцією України, принципи адміністративної відповідальності, закріплені в КУпАП та інших нормативно-правових актах, а так само принципи, що закріплені міжнародними договорами, зокрема і ті, що стосуються кримінального провадження, зокрема, принцип справедливості; гуманізму; верховенства права, правової визначеності підстав, наслідків, відповідальності; законності; права на справедливий суд; невідворотності відповідальності; рівності усіх перед законом та судом; однакового підходу до осіб, які вчинили однакове правопорушення; індивідуального характеру юридичної відповідальності; презумпції невинуватості, неможливості притягнення до юридичної відповідальності двічі за одне і те саме правопорушення; недопустимості притягнення до юридичної відповідальності за діяння, яке на час вчинення не визнавалося законом як правопорушення.

Відповідно до доктрини Європейського суду з прав людини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази отримані з його допомогою, будуть такими ж недопустимими та здобуті із суттєвими порушенням прав та свобод людини.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Зазначене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, зокрема із рішеннями «Надточій проти України», «Гурепка проти України», «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Лавенте проти Латвії», в яких суд дійшов висновку, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини іншими, достатніми доказами не підтверджуються.

Відеозаписи, вказані патрульною поліцією в якості доказів вини водія, до матеріалів справи не надані.

Постанова суду про витребування доказів не виконана з причини знищення останніх за закінченням строку зберігання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративні матеріали у відношенні водія складені патрульною поліцією без ретельного збору матеріалів, що мають доказове значення у справі.

Склад адміністративного правопорушення як сукупність ознак єдності його об`єктивних і суб`єктивних характеристик, які є необхідними для визначення діяння правопорушенням, передбаченим статтею 124 КУпАП патрульною поліцією не доведений.

Оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що є результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Встановлене узгоджується із статтею 62 Конституції України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Так, провадження в справі в порядку п.3 ч.1 ст.284 КУпАП за наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягаю закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП (серії ААД № 733773) за відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя С.В. Маркарова

15.05.24