ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 671/44/24

Провадження № 33/4820/195/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_1 , ОСОБА_2

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

захисника Говорецького А.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 січня 2024 року, якою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Постановою судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 січня 2024 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; ОСОБА_3 звільнено від сплати судового збору.

Відповідно до постанови судді, 16.12.2023 о 18.35 год. в м. Волочиськ по вул.

Копачівській, 10 ОСОБА_3 керував автомобілем Opel Insignia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу Drager Alcotest. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалену постанову суду та закрити провадження у справі.

Апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції, оскільки він дізнався про постанову лише 13.02.2024 через систему судової влади.

На думку апелянта, суд неповно з`ясував обставини справи й порушив норми матеріального та процесуального права.

15 січня 2024 року ОСОБА_3 направив на адресу суду клопотання про перенесення судового засідання та надання йому можливості скористатися послугами адвоката, оскільки він не має юридичної освіти та наразі проходить військову службу. Однак суд першої інстанції зазначене клопотання не розглянув та не надав ОСОБА_3 можливості скористатися правом на правову допомогу, тим самим грубо порушив його право на захист. Зазначене, на думку апелянта, є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисник Говорецький А.Б. підтримали доводи поданої апеляційної скарги, просили скасувати постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 січня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, з наведених в апеляційній скарзі підстав.

Також захисник показав, що поліцейські допомогли ОСОБА_3 16.12.2023 витягнути автомобіль із кювету, ніяких претензій щодо його стану не мали, а потім поїхали за ним, зупинили та склали протокол. Крім того, наполягав, що ОСОБА_3 не вживав алкоголь, а прийняв корвалол за призначенням лікаря.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Щодо поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

15 лютого 2024 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду зі скаргою на постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 січня 2024 року, очевидно пропустивши встановлений законодавством строк апеляційного оскарження та просить його поновити. Поважність причин такого пропуску обґрунтовує тим, що довідався про ухвалену постанову судді лише 13 лютого 2024 року через систему судової влади. При цьому вказує, що 15 січня 2024 року (відповідно до трек-номера відправлення 17 січня 2024 року) направляв на адресу суду першої інстанції заяву про направлення справи до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, оскільки постійно проживає у місті Хмельницькому, та просив надати йому можливість скористатися послугами професійного адвоката.

Зазначена заява надійшла на адресу Волочиського районного суду Хмельницької області 24 січня 2024 року, тобто вже після розгляду справи та ухвалення суддею постанови щодо ОСОБА_3 (а/с 9) Судове засідання 23 січня 2024 року проводилося без участі ОСОБА_3 .

Згідно з супровідним листом, ухвалена постанова направлялася на адресу ОСОБА_3 30 січня 2024 року, однак не була вручена та повернулася до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а/с 12-13).

Враховуючи наведені вище обставини, апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження задля ефективного та належного забезпечення його права на захист.

Щодо оскарження постанови по суті.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 стверджує, що було порушено його право на захист, оскільки суд не надав йому можливості скористатися професійною правовою допомогою та розглянув справу без його участі.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, зміст оскаржуваної постанови судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 січня 2024 року про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідає вимогам, передбаченим статтями283-284 КУпАП, справу суддею першої інстанції розглянуто повно та всебічно, відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

Так, у ході судового розгляду встановлено, що 16.12.2023 о 18.35 год. в м. Волочиськ по вул. Копачівській, ОСОБА_3 керував автомобілем Opel Insignia, в стані алкогольного сп`яніння, порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу Drager Alcotest, за результатами якого у ОСОБА_3 виявлено стан сп`яніння 1,72 проміле (тест № 107).

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд в обґрунтування вини ОСОБА_3 поклав наступні досліджені в судовому засіданні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 254950 від 16.12.2023 (а/с 1), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а/с 2), результати тесту з приладу Drager Alcotest 6820 від 16.12.2023, який зафіксував стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 - 1,72 ‰ (а/с 3), відеозапис.

Вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для ухвалення рішення по справі.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 не оскаржує факт керування ним транспортним засобом 16 грудня 2023 рокуй. Окрім того, він є зафіксованим на долученому до матеріалів справи відеозаписі.

Відповідно до частин 2, 3 статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З наданих матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого працівники поліції запропонували йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Дії та поведінка ОСОБА_3 вказували на його намагання ухилитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак після багаторазових спроб продути у прилад Drager та детальних роз`яснень працівників поліції, все ж вдалося встановити та зафіксувати перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння з результатом 1, 72 ‰ у видихуваному ним повітрі, що значно перевищує допустиму законодавством норму 0,2 ‰.

За результатом цього огляду працівниками поліції склався протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за частиною 1 статті 130 КУпАП, йому роз`яснювалися його права, передбачені частиною 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, у тому числі право на захист. ОСОБА_3 був повідомлений про призначену дату та час розгляду справи щодо нього у Волочиському районному суді, вніс свої пояснення у протокол, підписав його та отримав його копію.

Відтак, вважаю, що огляд було проведено з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735.

Положеннями статті 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є відомості про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Фактично ОСОБА_3 був повідомлений про розгляд справи щодо нього працівниками поліції, про що зазначено у складеному та підписаному ОСОБА_3 протоколі та копію якого було вручено останньому. Тому суддя, вважаючи, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи щодо нього поліцейськими, правомірно розглянула справу без участі ОСОБА_3 .

Крім того, зі заяви ОСОБА_3 до суду першої інстанції про направлення справи до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, оскільки постійно проживає у місті Хмельницькому, та надання йому можливості скористатися послугами професійного адвоката від 15.01.2024 вбачається, що йому відомо про місце, час та дату розгляду справи щодо нього (а/с 9).

Апеляційний суд звертає увагу, що з дати складання протоколу щодо ОСОБА_3 (16.12.2023) до дати розгляду судом справи (23.01.2024) пройшов місяць, при цьому за цей час ОСОБА_3 не скористався послугами захисника, до своєї заяви не додав договір про надання правової допомоги, на час звернення з апеляційною скаргою та на початок апеляційного розгляду також не залучив захисника, договір про надання правової допомоги уклав із адвокатом 19.03.2024.

При цьому ОСОБА_3 скористався своїм правом на апеляційне оскарження, звернувшись з апеляційною скаргою, під час апеляційного розгляду залучив захисника професійного адвоката.

Враховуючи наведене вважаю, що ОСОБА_3 в повній мірі скористався своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, в тому числі і правом подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, на участь в судовому розгляді, тобто його право на захист не було порушено.

Відповідно до статті 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення у місті Волочиськ, вул. Копачівська, 10.

Оскільки стаття 276 КУпАП не містить альтернативи для місця розгляду справ за статтею 130 КУпАП, то заява ОСОБА_3 до Волочиського районного суду з вимогою направити справу для розгляду до Хмельницького міськрайонного суду, оскільки ОСОБА_3 проживає у місті Хмельницькому, не ґрунтується на вимогах закону.

Стосовно вживання ОСОБА_3 лікарського засобу корвалолу за призначенням, то це не спростовує факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не є підставою для скасування постанови судді та закриття провадження по справі.

Отже, ОСОБА_3 як особа, що має спеціальний статус водій, реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені законодавством України, зокрема пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України: забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність у правовому полі держави (з рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007).

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 січня 2024 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 строк на оскарження постанови судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 січня 2024 року, якою ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя