ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/2508/23 Номер провадження 33/814/454/24Головуючий у 1-й інстанції Коновод О. В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Категорія: частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

при секретарі Філоненко О.В.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Подорожняка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник адвокат Подорожняк Віталій Вікторович,

на постанову судді Хорольсокого районного суду Полтавської області від 05 січня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 05 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 28 жовтня 2023 року о 19:55 год по вул. Незалежності, 120 м. Хорол Лубенського району Полтавської області керував транспортним засобом - Volkswagen Golf , д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Зі згоди водія огляд на визначення стану сп`яніння проводився в установленому законом порядку за допомогою алкотестера «Drager Alcotest 6810», тест № 2341, результат - 0,50 ‰, та в медичному закладі Комунальне підприємство «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради (далі КП «ЛЛІЛ» ЛМР), чим порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Із постановою судді не погодився ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник адвокат Подорожняк Ю.П., який в апеляційній скарзі просить постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 05 січня 2024 року скасувати та постановити у цій справі нове рішення, яким провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив всі докази по справі, які були надані у розпорядження суду, неправильно застосував норми частини 1 статті 130, статтю 251, частину 1 статті 256 КУпАП.

Захисник зазначає, що матеріали справи не містять направлення водія на проведення огляду на стан сп`яніння та воно не було вручено ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі вказано, що огляд, який проведено в медичному закладі, було проведено з порушеннями, а саме: не вказано пристрій за допомогою, якого проведено огляд, а на запит адвоката отримано інформацію, що огляд проведено за допомого газоаналізатора «Алкотест 6510», який не є вимірювальною технікою, а свідоцтво на повірку надано на інший алкотестер.

Також, захисник вказує на порушення під час проведення огляду.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні, в режимі відеоконференції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Подорожняк В.В. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Мотиви суду

Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У статті 280 КУпАП зазначено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту статті 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У пункті 2.9 а ПДР України вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пункту 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі -спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У пункті 7 розділу ІІ Інструкції зазначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 ‰ алкоголю в крові.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що ОСОБА_1 скористався своїм правом та надав пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення вказавши «випив бальзам з високим вмістом алкоголю з лікувальною метою від болю в горлі».

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону були виконані в повному обсязі.

Суд першої інстанції правильно вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 28 жовтня 2023 року серії ААД № 397630;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, підставою для проведення якого було виявлені ознаки: запах алкоголю з порожнини рота;

- результатами тестування за допомогою приладу Драгер тест N 2341 від 28 жовтня 2023 року, 0,50 ‰;

- свідоцтвом про повірку та сертифікатом відповідності;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 181 від 28 жовтня 2023 року виданого КП «ЛЛІЛ» ЛМР;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, яка проводилась на місці та у медичному закладі КП «ЛЛІЛ» ЛМР, а також процедуру оформлення адміністративного матеріалу.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

Щодо доводів апеляційної скарги

Посилання захисника на порушення під час складення протоколу та проведення огляду не знайшли свого підтвердження, як в матеріалах справи, так і в доводах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з даних відеозапису встановлено, що після незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння, працівником поліції було складене направлення на проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів у медичному закладі, як передбаченого пунктом 8 Інструкції.

Відповідно до частини 4 статті 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я проводиться на підставі направлення, а складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується матеріалами справи в їх сукупності та не заперечується стороною захисту.

Відсутність направлення в матеріалах справи, не спростовую результатів проведено огляду.

Слід зауважити, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності тричі проходив огляд на стан сп`яніння і кожного разу результати були позитивними.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП, а також Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Твердження захисника, що алкотестер, за допомогою якого ОСОБА_1 проведено дослідження у медичній установі не є вимірювальним пристроєм не заслуговують на увагу.

За наслідком проходження огляду на стан алкогольно сп`яніння в медичному закладі, а саме КП «ЛЛІЛ» ЛМР було встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується відповідним висновком медзакладу, який, в даному випадку, є належним доказом та має бути прийнятий до уваги при вирішенні питання винуватості особи.

Висновок заповнено на спеціальному типовому аркуші, який є додатком до Інструкції, містить печатку медзакладу в якому було проведено огляд водія.

Так, дійсно в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 181 від 28 жовтня 2023 року (а.с. 28 зворот), лікарем, який проводив огляд ОСОБА_1 вказано, що пристрій за допомогою якого проведено огляд «Алкотест 6510», що, вочевидь, є технічною помилкою при заповнені акту, оскільки далі лікар вказує заводський номер пристрою «АRPE-0046», що відповідає заводському номеру газоаналізатору для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 5820».

«Alcotest 5820» внесений до Державного реєстру України засобів вимірювальної техніки, має свідоцтво про державну реєстрацію Державної служби України з лікарських засобів, комплектується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (останнє періодично видається після процедури калібрування та повірки терміном дії 1 рік).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що обставини перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджуються висновком медичної установи, і не спростовані в ході розгляду справи.

Посилання в апеляційній скарзі, як на порушення під час проведення огляду не відібрання біологічних зразків у Васецького в КП «ЛЛІЛ» ЛМР на заслуговують на увагу, оскільки пунктом 14 розділу ІІІ Інструкції, що якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений. Зважаючи на це у лікаря, який проводив огляд, не було підстав для проведення лабораторних досліджень біологічних зразків.

Отже, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

За таких обставин, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Висновок суду

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник адвокат Подорожняк Віталій Вікторович - залишити без задоволення.

Постанову судді Хорольсокого районного суду Полтавської області від 05 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль