Справа № 627/301/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2024 рокус-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

при секретарі Коломієць Н.Д.,

особи, стосовно якого складено адміністративний матеріал ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Малихіна С.О.,

психолога ОСОБА_2 ,

представника служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Пономаренко Л.А.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з СПД №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої вчителем Краснокутського ліцею №1, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 та згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №093964 від 09 квітня 2024 року вбачається, що 29.03.2024 близько 21:20 гр. ОСОБА_1 у квартирі за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї дитини під опікою ОСОБА_3 , що полягало в завданні останній ляпасів та залякування, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_3 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

07.05.2024 до суду надійшло клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Малихіна С.О. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП у відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП не визнала, з підстав, викладених в пояснювальній записці, наданій суду, прохала закрити провадження у справі та суду пояснила, що 29.03.2024 вона цілий день перебувала вдома. Десь о 16 годині до доньки прийшли дівчата і запросили її погуляти на подвір`я, на що вона дала дозвіл. Пізніше ОСОБА_1 стало зле, вона вийшла на двір пройтися та донька її попрохала, щоб вона покликала її додому. Коли вони зайшли додому ОСОБА_4 відразу сіла дивитися телефон, однак незабаром вимкнули світло. Потім ОСОБА_1 попрохала доньку допомогти зварити картоплю, однак вона відмовилася та продовжувала дивитися в телефоні. Потім донька попрохала ОСОБА_1 , щоб остання її відпустила до ранку з дому, на що ОСОБА_1 категорично відмовила та почала спокійним тоном пояснювати доньці всю небезпеку такого прохання, однак вона її не чула та ОСОБА_1 вирішила зателефонувати до працівників поліції, щоб останні з нею поговорила, на що працівники поліції сказали, щоб вона зателефонувала до поліції. Коли ОСОБА_1 зателефонувала до працівника поліції, то донька почала кричати «не викликай службу», так як подумала, що ОСОБА_1 телефонує до служби у справах дітей, щоб її забрали. Після чого ОСОБА_1 стало зле та вона викликала швидку допомогу. Після приїзду швидкої допомоги незабаром приїхали й працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які повідомили, що сусідка ОСОБА_7 викликала поліцію, оскільки вважала, що ОСОБА_1 здійснює домашнє насильство над донькою. Після того як ОСОБА_1 було надано медичну допомому працівник поліції мав розмову з її донькою, пояснював про небезпеку та відібрав пояснення, при цьому протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не складався, а був складений лише 09.04.2024. Також повідомила, що у них з донькою завжди були добрі відносини. Також вказала, що після того як було складено на неї протокол, до них приїздили зі служб, однак рішення були позитивні. При цьому повідомила, що на її думку ОСОБА_7 викликала поліцію як помсту їй, оскільки у них періодично виникають сварки.

Захисник в судовому засіданні підтримав свою позицію, яку вииклав в клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та пояснив, що в даному випадку немає ніякого домашнього насильства, а це лише конфлікт поколінь. Також вказав, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений на підставі пояснень свідків, які нічого не бачили. Також зазначив, що матеріали справи не містять відомостей як відбувалося нанесення ОСОБА_1 ляпасу її дитині та в якій формі було залякування.

Допитана в судовому засіданні в присутності психолога та представника служби у справах дітей малолітня ОСОБА_3 , яка перебуває під опікою у ОСОБА_1 суду пояснила, що 29.03.2024 вона гуляла на вулиці та її мама покликала додому. Однак зайшовши до квартири, вона відразу сіла дивитися телефон, оскільки хотіла подивится відео танців, однак мама в цей час попрохала її допомоги по господарству, на що вона відповіла, що спочатку подивиться відео, а потім допоможе. Також повідомила, що в той день мама її не била, лятасів не давала, але ОСОБА_3 кричала, оскільки мама сказала виключити телефон та допомогти по господарству. Після чого мама сказала, що викличе поліцію, а вона подумала, що викличе службу, а тому вона злякалася, що її заберуть та вона почала кричати «не нада». Також повідомила, що мама її не ображає, забезпечує всім необхідним, в них добрі стосунки. При цьому вказала, що вона не знає чому сусідка ОСОБА_7 викликала поліцію, однак їй відомо, що у мами є конфліктні відносини з ОСОБА_7 . Також повідомила, що переписка у вайбері щодо матері була одноденною, оскільки вона на неї в той день розсердилася. Також повідомила, що їй комфортно проживати в родині ОСОБА_1 .

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до такого висновку.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №093964 від 09.04.2024 поліцейським вважається доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме умисне вчинення домашнього насильства у сім`ї, а саме вчинення домашнього насильства фізичного та психологічного характеру відносно своєї дитини під опікою ОСОБА_3 , що полягало в завданні останній ляпасів та залякування, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_3 .

Проте, з таким висновком поліцейського погодитись неможливо з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, об`єктивну сторону цього правопорушення складають певні дії (бездіяльність), реальне настання шкідливих наслідків (реальна ймовірність їх настання) та причинний зв`язок між ними.

Відповідно до п.3 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п.14 ч.1 ст.1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство (п.17 ч.1 ст.1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, за умови якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі (або існувала реальна можливість їх настання).

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Виходячи зі змісту ст.7,245,279,280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст.256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

Як дослівно вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 093964 від 09.04.2024, то 29.03.2024 близько 21:20 гр. ОСОБА_1 у квартирі за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї дитини під опікою ОСОБА_3 , що полягало в завданні останній ляпасів та залякування, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_3 .

Втім, жодних відомостей про те, в чому саме виразилося психологічне насильство та які наслідки воно спричинило у протоколі не наведено, а лише мається констатація абстрактного факту вчинення домашнього насильства (залякування). Втім, встановлення та зазначення таких даних є прямим обов`язком органу, який склав протокол відповідно до вимог ч.1 ст.256 КУпАП, так як правова норма ст.173-2 КУпАП є бланкетною. Такий формальний та спрощений підхід при складенні протоколу є абсолютно неприпустимим, а обвинувачення слід визнавати неконкретним, таким, що порушує право особи на захист.

Окрім цього матеріали справи не містять жодних доказів заподіяння ОСОБА_1 ляпасу ОСОБА_3 , натомість допитана в судовому засіданні малолітня ОСОБА_3 суду повідомила, що 29.03.2024 факту нанесення їй ляпасу та вчинення психологічного насильства зі сторони ОСОБА_1 не було та взагалі таких випадків в них не було.

Проте у даному випадку наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_3 , хоча й відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, втім, їх зміст не розкрито, а тим більше не доведено за стандартом поза розумним сумнівом, а відтак, ці доводи ґрунтуються на припущеннях, що прямо суперечить ст.62 Конституції України.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення не простежується факт того, що конфліктна ситуація викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдала шкоди фізичному та психічному здоров`ю особи.

Також матеріали справи містять форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 29.03.2023, акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, протокол бесіди від 24.04.2024, акт обстеження житлових та матеріально побутових умов від 11.04.2024, акт оцінки потреб сім`ї/особи №331 від 11.04.2024 та висновок оцінки потреби сім`ї №331, з яких не вбачаються факти вчинення домашнього насильства фізичного та психологічного характеру ОСОБА_8 відносно своєї дитини під опікою ОСОБА_3 .

У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог ст.251,252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, слід зазначити, що матеріали справи не містять об`єктивних належних доказів, які б доводили зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і в судовому рішенні факти та події. Сам протокол про адміністративне правопорушення за правовим змістом є фактично обвинуваченням, яке підлягає доведенню, не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення, враховуючи позицію ЄСПЛ (справа Карелін проти Російської Федерації). Письмові пояснення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , також не можуть бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки містять виключно їх бачення ситуації, яка сталася 29.03.2024 року, так як вони не були прямими очевидцями подій. Також не можуть бути доказами щодо події, яка відбулася 29.03.2024, й письмові пояснення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , оскільки вони також не були очевидцями події, про що вини зазначено в даних письмових поясненнях.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є недоведеним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, наявним доказам та зазначеним вимогам закону.

Враховуючи зазначене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 173-2, 245, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Повний текст постанови складено 07 травня 2024 року.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Харківського апеляційного суду шляхом подачі скарги через Краснокутський районний суд Харківської області.

Суддя В. А. Каліберда