Справа № 728/2714/23 Головуючий у 1 інстанції Лобода Н. В.
Провадження № 33/4823/39/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі судді Акуленко С.О., за участю захисника адвоката Морозова В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне за апеляційною скаргою захисника-адвоката Морозова В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з нього на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.06.2023 о 17:30 год. ОСОБА_1 в м. Бахмач по вул. Рокитки керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху; огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням газоаналізатора DRAGER 6810; результат огляду: 0.36‰.

Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат Морозов В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що в матеріалах справи відсутні докази факту зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції та керування ним транспортним засобом. Зазначає, що показник алкоголю у повітрі, що видихається із ротової порожнини 0,3 проміле є меншим за мінімально допустимий 0,5 проміле згідно Віденською Конвенцією, а тому склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, відсутній. В порушення вимог ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було роз`яснено його права. Вказує, що оскільки відеофіксація велася не безперервно, її не можна вважати належним доказом. Крім того працівниками поліції не були залучені свідки. Також ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені ознаки сп`яніння ОСОБА_1 і на відеозаписі також ознаки сп`яніння у останнього були відсутні. В матеріалах справи відсутня довідка про те, чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія. Під час проведення огляду ОСОБА_1 працівники поліції не пред`явили сертифікат на прилад «Драгер» та сертифікат на його калібрування. Крім того, працівниками поліції під час складання протоколу, на ОСОБА_1 здійснювали психологічний тиск.

Оскарживши постанову суду поза строком апеляційного оскарження, просив поновити пропущений процесуальний строк, визнавши причини пропуску поважними.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Наведені апелянтом доводи щодо підстав для поновлення апеляційного строку є переконливими та з метою забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку.

В судовому засіданні захисник-адвокат Морозов В.Ю. вказав, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без участі ОСОБА_1 , чим порушив його права. Крім того, ОСОБА_1 не був згодний з результатами приладу «Драгер», в лікарню його працівники поліції не направили. Зазначив, що результат приладу «Драгер» у 0,36 %о це похибка. Вважав, що у діях ОСОБА_1 відсутня вина та склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши захисника-адвоката Морозова В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з вказаних в ній підстав, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Стосовно доводів апеляційної скарги про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , то апеляційний суд приходить до висновку, що у суду І інстанції були підстави для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки згідно телефонограми, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 був повідомлений секретарем судових засідань, про розгляд справи 21.11.2023 року о 12 год. 00 хв. по телефону (а.с.17) та від нього не надходило заяви про відкладення розгляду справи.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився із застосуванням приладу «Драгер».

Ці обставини підтверджуються даними алкотестера, за результатами якого наявність алкоголю у ОСОБА_1 становить 0,36%о, тобто, він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

З відеозапису працівників поліції встановлено, що працівники поліції зупиняють автомобіль ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 яким керував ОСОБА_1 , повідомляють про наявність у нього явних ознак сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці, на що останній погодився, результат зафіксований на відео 0,36%о, з яким ОСОБА_1 погодився. Будь-яких заперечень не висловлював, навпаки, намагався уникнути притягнення до відповідальності та вирішити питання без складання протоколу. В подальшому ОСОБА_1 оголошено складені працівниками поліції документи та запропоновано поставити підпис, у протоколі про адміністративне правопорушення, роздруківці до приладу «Драгер», в тому числі в акті огляду із результатом пройденого тестування, що останнім виконано.

Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про можливість наявності похибки, відображених у роздруківці результату газоаналізатора, є необґрунтованими виходячи з наступного.

Як вбачається з технічної характеристики приладу DRAGER 6810 заявлена висока точність вимірювань в діапазоні 0,00-0,84 ‰ (проміле) ± 0,04 ‰ (проміле) та ± 5 % (від показання) в діапазоні > 0,84 ‰.

У водія ОСОБА_1 результат продування приладу складав 0,36 %о, що перевищує допустиму законодавчу норму похибки, що свідчить про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів та із застосуванням технічних засобів відеозапису, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та результаті спеціального технічного засобу «Драгер», ОСОБА_1 зауважень до змісту процесуальних документів не мав, огляд відбувався із дотриманням усіх вимог чинного законодавства, тому результат такого огляду є допустимим доказом та не викликає у апеляційного суду жодного сумніву.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 спростовуються відеозаписом та матеріалами справи, якими встановлено, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який повідомив, що їде в магазин.

Не заслуговують на увагу твердження захисника про те, що відеозапис працівників поліції є неналежним доказом через неповноту відображання події, є необґрунтованими, так як на ньому зафіксований факт проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» і при його огляді не виникає сумніву у його достовірності, тому відеозапис є належним та допустимим доказом.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснені права, є необґрунтованими, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що він підтвердив своїм підписом.

Також є безпідставними твердження апелянта про те, що на ОСОБА_1 працівники поліції здійснювали психологічний тиск, оскільки він із заявами про неправомірність дій працівників поліції чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких даних не містять.

Доводи захисника щодо відсутності свідків при огляді ОСОБА_1 , також не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 проводився із застосуванням технічних засобів відеозапису.

Також не заслуговують на увагу твердження захисника про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки в матеріалах справи наявна розписка про те, що ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом та зобов`язується не керувати даним транспортним засобом та будь-яким іншим транспортним засобом протягом 24 годин.

Також в матеріалах справи наявна довідка про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставні.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції не було надано сертифікат приладу «Драгер» та свідоцтво про його калібрування є необґрунтованими, оскільки згідно відеозапису ОСОБА_1 не просив пред`явити їх працівникам поліції.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику-адвокату Морозову В.Ю. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Морозова В.Ю. - залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко