Справа № 496/2076/24
Провадження № 3/496/1438/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ),

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

02.03.2024 року о 19:30 год. в АДРЕСА_2 , гр-н ОСОБА_1 вчинив відносно своєї співмешканки гр. ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: висловлювався брутальною лайкою, чим завдав психологічних страждань. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за відсутністю цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце i час розгляду справи, i, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що особа зобов`язана, з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" № 3236/03 від 03.04.2008 року).

Таким чином, суд вжив всіх заходів для повідомлення правопорушника, крім того ОСОБА_1 , був обізнаний про те, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис.

Відтак, суд не вбачає підстав для відкладення слухання справи (при цьому, звертає увагу на те, що клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило), і вважає можливим здійснити судовий розгляд у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у матеріалах доказів.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 015511 від 12.03.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 12.03.2024 року, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.03.2024 року, копією паспорта.

З протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАД № 015511 від 12.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження, однак його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, а суть протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 015511 від 12.03.2024 року та матеріали, які надійшли від ВП № 2 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повторно протягом року.

У зв`язку з наведеним суд вважає, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 173-2 КУпАП на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному.

Домашнє насильство це діяння (дії чи бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім та теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника та вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч.1 ст. 173-2, ст.ст. 284, 287, 288 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя М.Л. Пасечник