Харківський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року

Справа № 635/1595/24

Провадження № 3/635/1007/2024

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, відносно якої розглядається питання про притягнення до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 4 статтею 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №602650 від 23 січня 2024 року відносно ОСОБА_1 щодо скоєння правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 121 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу адміністративного матеріалу між суддями вищевказаний матеріал передано в провадження судді Карасави І.О.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що не керував транспортним засобом, водієм була інша особа, яка відійшла від машини, в той час як під`їхали працівники поліції.

Встановлені обставини при розгляді справи та мотиви суду

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно з частини 2 статті 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Суд ретельно розглянув усі аргументи, які містилися в матеріалах справи, вислухавши в судовому засіданні, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності дійшов наступних висновків.

Під час розгляду справи судом встановлені наступні обставини: 23 січня 2024 року об 11 годині 33 хвилини ОСОБА_1 в Харківській області, Харківському районі, смт. Пісочин, вул. Рижовська, буд. 143, керував транспортним засобом ЗИЛ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, також водій ОСОБА_1 вже притягувався до відповідальності за частиною 3 статті 121 КУпАП, чим порушила вимоги пункту 31.3.б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП.

Положеннями частини 4 статті 121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Відповідно до пункту 31.3 б ПДР передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 4 статті 121 КУпАП не визнав, вважає її не доведеною, оскільки не керував транспортним засобом. Підтвердив, що раніше дійсно притягався до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 121 КУпАП.

Вищевказані доводи ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та не приймаються судом з огляду на наступне.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується та вина повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №0602650 від 23 січня 2024 року, який складений у максимальній відповідності з вимогами статті 256 наведеного Кодексу та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України( а.с. 1); постановою по справі про адміністративне правопорушення серія БАД№802218 від 04 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 121 КУпАП; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано рух транспортного засобу; особистими поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні.

В судовому засіданні були досліджені відеофайли, які містилися на DVD-R диску, доданого до матеріалів справи. Наданим доказом підтверджується рух транспортного засобу автомобіля ЗИЛ, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час дослідження відеоматеріалу, вбачається, що камери фіксували безперервно рух вказаного автомобіля. З наданих суду доказів встановлено, що поліцейський автомобіль під`їхав одночасно після зупинення автомобіля ЗИЛ, реєстраційний номер НОМЕР_1 та будь яких інших сторонніх осіб біля автомобіля, окрім водія ОСОБА_1 не знаходилося.

Суд враховує, що рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення(позиція ВС КАС у справі №524/5741/16-а, постанова від 20 травня 2020 року), але разом з тим суд приймає до уваги, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність та обґрунтованість дій поліцейських під час встановлення обставин, які стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить данні, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх, зокрема щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом автомобілем ЗИЛ, реєстраційний номер НОМЕР_1 без проходження обов`язкового технічного контролю.

З метою підтвердження версії, що за кермом автомобіля був не ОСОБА_1 , а його товариш - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не скористалися своїм правам щодо надання доказів та не заявили жодного клопотання щодо виклику та допиту в якості свідків будь-яких інших осіб, в тому числі свого товариша, зі слів якого він був за кермом автомобіля.

Проаналізувавши наданий матеріал, суд дійшов висновку, що знаходження водія ОСОБА_1 біля капоту вказаного автомобіля, саме в момент, коли підійшли працівники поліції, на яке посилається водій ОСОБА_1 , як на єдиний доказ, який підтверджує факт не керування транспортним засобом, судом не приймається, оскільки спростовується відеоматеріалом та іншими доказами.

Застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється працівниками поліції відповідно до вимог статті 40 «Про Національну поліцію».

При розгляді справи судом не встановлено будь-яких суперечностей в наданих доказах. Місце, час події, фактичні обставини справи, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №602650, повністю відповідають змісту досліджених в судовому засіданні відеофайлах, які є належним та допустимим доказом, а також іншим доказам по справі.

Працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 його підписав, йому були роз`яснені права, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу, а також підтверджується відеозаписом.

Наведені та досліджені судом докази є достатньо вагомими, чіткими і узгоджених між собою та жодним чином не спростовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог статті 256 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується та вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставлять йому у провину повністю доведена належними та допустимими доказами.

За таких обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо застосування критеріїв доведення «поза розумним сумнівом», суд дійшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення передбачений частиною 4 статті 121 КУпАП, оскільки останній порушив пункт 31.3.б ПДР.

Враховуючи загальні засади накладення адміністративних стягнень, відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість та співмірність накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах, установлених санкцією частини 4 статті 121 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що уразі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збору розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 124, 248, 251, 252, 268, 280, КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статтею 121 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (тисяча сімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя І.О. КАРАСАВА