П О С Т А Н О В А

іменем України

20 лютого 2024 року м. Шаргород

Справа № 152/160/24

Провадження № 3/152/74/24

Суддя Шаргородського

районного суду

Вінницької області Славінська Н.Л.,

з участю:

захисника особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, адвоката Залокоцької В.Д.,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Писарівка Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 17.05.2021 року органом 0540, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №396337 від 29.01.2024 року, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а саме в тому, що 29.01.2024 року о 23 годині 10 хвилин в м. Шаргород, на вул. Героїв Майдану, передав керування транспортним засобом ВАЗ-21104 з номерним знаком НОМЕР_3 ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та огляд якого проводився за допомогою алкотестера «ДРАГЕР», результат тесту 1,32 ‰ алкоголю, чим порушив вимоги п.2.9 «г» ПДР України (а.с.1).

Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено м. Шаргород тепер Жмеринського району Вінницької області.

Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район (з адміністративним центром у м. Жмеринка) та Тульчинський район (з адміністративним центром у м. Тульчин) у складі відповідних територіальних громад, затверджених КМУ.

Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX.

Місто Шаргород входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.

Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.29).

З довідки Військової частини НОМЕР_4 НГУ вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на строковій військовій службі у вказаній Військовій частині з 24.11.2021 року по теперішній час (а.с.24).

Захисник ОСОБА_1 адвокат Залокоцька В.Д. в судовому засіданні 20.02.2024 року просить проводити розгляд справи у відсутності останнього, зсилаючись на перебування ОСОБА_1 на строковій військовій службі.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 адвокат Залокоцька В.Д. підтримала подане нею у системі «Електронний суд» письмове пояснення у справі від 13.02.2024 року, та просить провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, адвокат Залокоцька В.Д. повідомила, що ОСОБА_1 не визнає себе винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, яке викладене у протоколі від 29.01.2024 року, оскільки керування транспортним засобом нікому не передавав, у тому числі, ОСОБА_2 . Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, складений щодо ОСОБА_1 безпідставно.

Мотивуючи письмові пояснення, адвокат Залокоцька В.Д. зазначає, що ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення ААД №396337 не підписував, не погоджується із викладеними у ньому обставинами, будь-яких письмових пояснень працівникам поліції 29.01.2024 року не надавав (а.с.15-20).

Так, солдат ОСОБА_1 перебуває на строковій військовій службі у Військовій частині НОМЕР_4 Національної гвардії України та через контузію час від часу страждає на сильні головні болі та відчуває втому і слабкість. Відповідно, будучи у відпустці, 29.01.2024 року ОСОБА_1 попросив знайомого ОСОБА_2 поїхати із ним в м. Шаргород до найближчої заправки, щоб заправити автомобіль та купити ліки. Дорогою у ОСОБА_1 погіршилося самопочуття, тому він зупинив керований ним транспортний засіб та попросив ОСОБА_2 піти до аптеки та купити йому ліки. Автомобіль стояв із заглушеним двигуном. Ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не керували транспортним засобом, оскільки ОСОБА_1 не передавав право керування транспортним засобом ОСОБА_2 .

Адвокат Залокоцька В.Д. звертає увагу суду, що саме погане самопочуття ОСОБА_1 було наслідком зупинення автомобіля із власної ініціативи останнього, після чого через деякий час до нього підійшли працівники поліції та почали складати протокол про адміністративне правопорушення.

Верховний Суд у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст.251 КУпАП, працівники поліції мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Проте, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №396337 від 29.01.2024 року не залучено свідків, а також відсутні докази на підтвердження викладених у ньому обставин щодо передачі ОСОБА_1 керування транспортним засобом іншій особі, зокрема, відеозапис технічними засобами.

Оскільки доказування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення покладається на особу, яка його склала, то адвокат Залокоцька В.Д. вважає, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Залокоцьку В.Д., дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.

Так, в ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення пояснення надала захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Залокоцька В.Д.; досліджено письмові докази, які надіслані ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1); копія протоколу серії ААД №396255 від 29.01.2024 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2); результат тесту ОСОБА_2 (а.с.3); письмове пояснення ОСОБА_1 (а.с.4); DVD-R-диск (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Відповідно до п.1.10. ПДР України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з п.п. «г» п.2.9. ПДР України, водієві забороняється, в тому числі, передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають, в тому числі, у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів… Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування…

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Проаналізувавши пояснення адвоката Залокоцької В.Д., письмові докази та електронний доказ (електронний носій DVD-R-диск) у сукупності, суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На переконання суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведена.

Так, зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №396337 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Так, протокол містить частину відомостей, передбачених ст.256 КУпАП, підписаний особою, яка його склала, але не підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, про розгляд справи в Шаргородському районному суді, надано право подати пояснення до протоколу (а.с.1), разом з тим судом встановлено, що ОСОБА_1 не надавав письмових пояснень до протоколу.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписом фіксування адміністративного правопорушення, що міститься на електронному носієві DVD-R-диску.

На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст.251 КУпАП, за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Частина 2 ст.251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на уповноважених осіб, визначених ст.255 КУпАП.

У даному випадку, поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом особі, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, однак жодних доказів на підтвердження цього не додав.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Таким чином, застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є правом поліції.

У даному випадку до матеріалів справи про адміністративне правопорушення приєднано електронний носій DVD-R диск (а.с.8), на якому, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, повинен би міститися відеозапис до протоколу ААД №396337.

Вказаний електронний носій оглянуто безпосередньо в судовому засіданні в присутності адвоката Залокоцької В.Д. та встановлено, що приєднаний поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення DVD-R диск (а.с.8), не містить відеозапису з фіксуванням події адміністративного правопорушення, в тому числі, не містить фіксування факту руху транспортного засобу, його зупинки працівниками поліції, факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, факту проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

На відеозаписі наявний лише один фрагмент відеозапису з 00.03 години 30.01.2024 року до 00.09 години 30.01.2024 року, тобто впродовж 6 (шести) хвилин, але не 29.01.2024 року о 23.10-23.55 годині, а саме 30.01.2024 року.

До того ж, вказаний фрагмент містить відеозапис щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поліцейським у службовому автомобілі, роз`яснення прав останньому, ознайомлення зі змістом протоколу.

З відеозапису беззаперечно вбачається, що ОСОБА_1 о 00.09 годині 30.01.2024 року заперечує обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, відмовляється підписувати протокол про адміністративне правопорушення та написані поліцейським від його імені письмові пояснення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у протоколі наявні підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також до протоколу додано письмове пояснення, підписане невідомою особою, з огляду на те, що з відеозапису беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився підписати як протокол, так і надавати та підписувати пояснення до протоколу.

У випадку, якщо під час фіксування адміністративного правопорушення поліцейський не має можливості застосувати спеціальні технічні засоби, то, відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, слід було залучити двох свідків.

Частинами 1-6 ст.266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Разом з тим, поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису, свідки не залучені.

Відтак, суд вважає, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не підтверджені дослідженими доказами, що додані до нього, спростовані поясненнями захисника ОСОБА_1 адвоката Залокоцької В.Д. та відеозаписом фіксування технічними засобами, що доданий до протоколу, свідки правопорушення відсутні, а відеозапису на доданому до протоколу електронному носієві, який би підтвердив обставини щодо передачі керування транспортним засобом ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , котрий перебував у стані алкогольного сп`яніння, немає.

Тому суд робить висновок про те, що матеріали справи не містять належних, допустимих доказів того, що ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом у м. Шаргород на вул. Героїв Майдану 29.01.2024 року ОСОБА_2 , котрий перебував у стані алкогольного сп`яніння, а його заперечення як щодо факту керування транспортним засобом взагалі, так і щодо передачі керування іншій особі, висловлені на відеозаписі, є обґрунтованими, отже, заслуговують на увагу.

Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченої особи (ст.62 Конституції України), виходячи з того, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які б поза розумним сумнівом свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 29.01.2024 року в м. Шаргород та передав керування транспортним засобом ОСОБА_2 , котрий перебував у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що в діях останнього відсутній елемент об`єктивної сторони правопорушення передача керування транспортним засобом, що є необхідним для кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У справі «Барбера, Мессегеу і Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відеозапис фіксування адміністративного правопорушення, який би підтверджував факт передачі керування ОСОБА_1 транспортним засобом ОСОБА_2 , котрий перебував у стані алкогольного сп`яніння, факт зупинки транспортного засобу, відсутній, а свідки не зазначені.

Пунктом 1 частини 1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд враховує вимоги ч.1 ст.284 КУпАП, відповідно до якої за наслідками розгляду по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Отже, на підставі п.1 ст.247 КпАП України, провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КпАП України,

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: