Справа № 337/814/24
Провадження № 3/337/398/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Ширіна Світлана Анатоліївна, розглянувшисправу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ЗРУП ГУНП в Запорізький області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянки України, офіційно не працевлаштованової,зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ;

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,

Роз`яснені права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, суддя, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.01.2024 року серії ВАВ №905979, 31.01.2024 о 15:00гр. ОСОБА_2 знаходячись за адресою АДРЕСА_2 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно сестри а сааме висловлювала словесні образи штовхала вдарила ногою по нозі чим завдала чим завдала психологічної та фізичної шкоди чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.Потерпіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 . Свідки відсутні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не визнала пояснила, що домашнє насильство фізичного та психологічного характеру по відношенню до своєї сестри не вчиняла.31.01.2024 року між нею та її сестрою ОСОБА_3 стався побутовий конфлікт з приводу документів на квартиру, яка належить їх батьку. Сестра турбувалася, що батько здійснить відчуження квартиру на її користь, а не на користь її сестри ОСОБА_3 . Їх батько хворіє на деменцію. ОСОБА_3 намагалася забрати у неї документи на квартиру, тому вона сказала своєму сину викликати поліцію. Сестру вона не била. Після прибуття співробітників поліції відібрали у них пояснення та склали протоколи про домашнє насильство щодо неї та її сестри.З сестрою вони разом не мешкають та рідко спілкуються.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що в той день вона прийшла до батька додому ,але батька вдома не було. Вона зателефонувала матері, щоб з`ясувати де батько, мати повідомила, що батько на прогулянці разом з ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_4 з батьком повернулися додому, то вона побачила в пакеті якісь документи та вважала, що сестра ходила з батьком переоформлювати документи на квартиру ,яка належить батькові. На цьому підґрунті між ними почалася сварка. Вона та сестра викликали поліцію. Співробітники поліції виписали їм заборонний припис на сім днів, щоб вони не спілкувалися між собою.Домашнього насилля в родині у них не має.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши складений відносно ОСОБА_1 протокол та матеріали, які додані до протоколу,суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, відповідно до вимог ст. 245,280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно із диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 , у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеного статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждало!' особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ст. 1 даного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

3 аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При цьому, фізичне насильство має проявлятися у конкретних діях ляпасах, штовханні, щипанні, шмаганні, кусанні тощо, тобто має проявлятися у конкретних діях насильницького характеру.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що обставини домашнього насильства, описані у протоколі про адміністративне правопорушення, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено не лише про характер вчиненого насильства, відносно потерпілої, а й про завдання внаслідок цього шкоди її здоров`ю.

При цьому, конфліктна ситуація між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , за відсутності доказів на підтвердження обставин, завдання або можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, як не містяться у протоколі і посилання на свідків події.

Більш того,як вбачається із відповідей викладених у «формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства « на питання №3 «Чи застосовувалось фізичне насильство або погроза його застосування» та питання №4 «Чи заподіяно кому-небудь тілесні ушкодження « ОСОБА_3 відповіла «Ні».

Згідно приписів ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Така позиція суду повністю узгоджується з позицією Запорізького апеляційного суду по справі ЄУН № 337/1597/22.

Керуючисьст. 247 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1ст.173-2 КУпАП- закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скаргипротягом 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: С.А.Ширіна