Справа № 289/1925/23
Номер провадження 3/289/4/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленко О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого директором в ТОВ «НПО ВИШЕНЬ», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10.08.2023 серії ААД №391900, 10 серпня 2023 року о 12:35 год. на 78 км + 100 м автомобільної дороги Київ-Чоп поблизу с. Осівці ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «VOLVO XC 70», державний номер НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з причепом «ЛЕВ 1425», державний номер НОМЕР_3 транспортного засобу «RENAULT TRAFIC», державний номер НОМЕР_4 , який рухався попереду, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Даними діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 13.1 ПДР.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди не визнав та пояснив, що 10 серпня 2023 року близько 12 год. 30 хв. рухався на вищезазначеному автомобілі з м. Житомир в напрямку м. Київ. На 78 км + 100 м автодороги Київ-Чоп, рухаючись у досить щільному потоці в правій смузі він побачив, що мікроавтобус, який рухався попереду з правої смуги різко перелаштувався у ліву смугу руху, оскільки попереду нього в правій смузі з пересіканням осьової лінії рухався автомобіль «RENAULT TRAFIC», державний номер НОМЕР_4 , з причепом, державний номер НОМЕР_3 . Цей автомобіль рухався дуже повільно, при цьому працівники ТОВ «Сіті-А» з його салону не зупиняючи автомобіль та не виходячи з нього, збирали дорожні конуси, які стояли на осьовій лінії розмітки. ОСОБА_1 звернув увагу суду, що ані автомобіль, ані причіп вказаного товариства не були обладнанні відповідно до ДСТУ, що є обов`язковою умовою під час виконання дорожніх робіт. ОСОБА_1 зазначив, що за вказаних обставин, він не зміг вчасно помітити перешкоду, тому не зміг безаварійно її об`їхати, хоча намагався здійснити максимально можливий маневр ухилення. Вважає, що стосовно нього безпідставно складено вищевказаний адміністративний протокол, оскільки винуватцями згаданої ДТП є саме працівники ТОВ «Сіті-А», які здійснювали роботи по улаштуванню дорожньої розмітки з грубими порушеннями вимог Правил дорожнього руху та НПАОП 63.21-1.01-09 «Правила охорони праці під час будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг», оскільки не було виставлено попереджувальних знаків про виконання дорожніх робіт.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Карета О.О. підтримав позицію свого підзахисного, долучив до справи свої письмові заперечення (а.с. 69-76).

В останньому судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник звернулись до суду з клопотанням, в якому просили долучити до матеріалів справи копію висновку експерта за результатами проведення дослідження обставин та механізму ДТП №003-02(Д)/24 від 15.03.2024 та врахувати його під час вирішення справи. Зазначили, що оригінал цього висновку зможуть надати в наступне засідання, однак з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались.

Представник потерпілих Жовніренка В.Й. та ТОВ «Сіті-А» в судовому засіданні заперечував винуватість працівників вказаного товариства у скоєнні наведеної ДТП, просив суд визнати винуватцем саме ОСОБА_1 та притягнути його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та на підтвердження винуватості ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи висновок експерта за результатами інженерно-транспортного дослідження №66 від 26.10.2023, який на його думку доводить винуватість ОСОБА_1 . Щодо врахування судом письмового висновку експерта, який надано ОСОБА_1 та його захисником, представник потерпілих категорично заперечував, оскільки до матеріалів справи не долучено його оригінал, тому виникають сумніви в достовірності цього доказу. Якщо суд визнає за можливе взяти до уваги вказану копію висновку експерта, просив призначити по справі додаткову експертизу з метою встановлення обставин та механізму ДТП, на вирішення якої поставити всі ті питання, які були поставленні на вирішення експертиз, висновки за результатами яких надали обидві сторони.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, вищевказані пошкодження мають бути наслідком порушення правил дорожнього руху, про що зазначено зокрема у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Згідно п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом п. 13.1 ПДР визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 1.10 ПДР небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.

Верховний Суд у постанові від 14 вересня 2023 року у справі № 570/1890/21 вказав, що причина, через яку створена небезпека для руху, не має значення, якщо встановлено, що водій мав можливість її вчасно виявити. Визначальним фактором для встановлення відповідальності водія за наслідки ДТП є об`єктивна можливість виявити небезпеку і технічна можливість уникнути спричинення цих наслідків.

Водночас, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення разом з протоколом про адміністративне правопорушення надано:

- схему місця ДТП від 10.08.2023, якою зафіксовано, що вказане ДТП сталось вдень на 78 км + 100 м автомобільної дороги Київ-Чоп поблизу с. Осівці, дорожнє покриття було сухе, вздовж проїжджої частини було наявне дорожнє огородження та горизонтальна розмітка проїжджої частини. Крім того, зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП, сліди гальмування та дорожню розмітку, перелік видимих пошкоджень транспортних засобів, що отримані внаслідок ДТП (а.с. 3);

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 10.08.2023, який пояснив, що рухався на автомобілі «RENAULT TRAFIC», державний номер НОМЕР_4 , з причепом, державний номер НОМЕР_3 у правій смузі з ввімкненим аварійним сигналом та проблисковим маячком оранжевого кольору зі швидкістю 30 км/год. по автодорозі Київ-Чоп, оскільки необхідно було зібрати конуси, які знаходились на осьовій лінії. При кожному під`їзді до конуса він зупиняв автомобіль на узбіччі і після цього забирали черговий конус. Однак, при переміщенні автомобіля до наступного конуса відбулось зіткнення автомобіля ОСОБА_1 з вказаним причепом (а.с. 4);

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 10.08.2023, які є аналогічні поясненням, які він надав в судовому засіданні, за виключенням того, що в цих письмових поясненнях він зазначив, що на своєму автомобілі рухався в лівій смузі (а.с. 5).

З долученого представником потерпілих до матеріалів справи висновку експерта за результатами інженерно-транспортного дослідження №66 від 26.10.2023 вбачається, що експерт відповідаючи на поставленні питання зазначає, що водій ОСОБА_1 повинен був, з технічної точки зору, керуватись вимогами п. 1.10, 2.3, 12.1, 12.3 та 13.1 ПДР, у відповідності до яких вказаний водій повинен був дотримуватись безпечної дистанції та вести свій автомобіль з безпечною швидкістю руху, враховуючи дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а із моменту виникнення небезпеки своєчасно застосовувати екстрене гальмування (як спосіб зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі). Технічна можливість запобігти ДТП для водія автомобіля «VOLVO XC 70» ОСОБА_1 полягала у дотриманні вимог п. 1.10, 2.3., 12.1, 12.3 та 13.1 ПДР, дії якого не відповідали вимогам вказаних пунктів ПДР. Результати усіх проведених досліджень дали підстави експерту зробити висновки про те, що при наданих вихідних даних причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є факт невідповідності дій водія ОСОБА_1 вимогам вище перелічених пунктів ПДР. При цьому незалежно від того, який транспортний засіб рухався попереду автомобіля «VOLVO XC 70» (із якими позначеннями), чи то спеціальний (дорожньої служби з позначеннями або без них, чи звичайний транспортний засіб) водію ОСОБА_1 для запобігання даної ДТП слід було дотримуватись вимог вказаних вище ПДР. Крім того, в даному випадку оскільки зіткнення сталось у світлий час доби при необмеженій видимості по напрямку руху транспортних засобів, то наявність/відсутність знаків, які б вказували на виконання робіт не впливала на безпеку дорожнього руху на даній ділянці дороги (а.с. 105-110).

Надаючи оцінку вказаним доказам, суд зазначає, що ані долучені до адмінпротоколу докази, ані вказаний висновок експерта не містить фактичних даних, які б підтверджували момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_1 .

Експерт у дослідницькій частині свого висновку, відповідаючи на друге питання зазначає, що наявність чи відсутність у водія ОСОБА_1 технічної можливості уникнути скоєння зіткнення визначається шляхом порівняння величин зупинного шляху із величиною віддалі, на якій знаходиться цей транспортний засіб до місця зіткнення у момент виникнення небезпеки для руху. Далі експерт зазначає, що зупинний шлях визначається згідно наведеної ним формули, однак самого визначення зупинного шляху відповідно цієї формули не проводить. Після цього, експерт визначає швидкість автомобіля ОСОБА_1 , яка могла становити близько 95…99 км/год. не враховуючи, що швидкість руху була погашена за рахунок зіткнення (деформацій) та неврахована потрачена енергія по пересуванню транспортних засобів до місця їх кінцевого розташування. На підставі викладеного експерт робить висновок, що технічна можливість запобігти ДТП для ОСОБА_1 полягала у дотриманні п. 1.10, 2.3., 12.1, 12.3 та 13.1 ПДР, у відповідності до яких вказаний водій повинен був дотримуватись безпечної дистанції та вести свій автомобіль з безпечною швидкістю руху, враховуючи дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Натомість, експерт у своєму висновку не наводить, які саме дії ОСОБА_1 він визнав такими, що не відповідали вимогам вказаних пунктів ПДР. Експерт не обґрунтовує, яким чином рух автомобіля ОСОБА_1 з вказаною визначеною ним швидкістю міг вплинути на виникнення ДТП, зважаючи, що максимально дозволена швидкість на вказаній автодорозі становить 110 км/год. та на ділянці дороги, де сталась ДТП ця швидкість не була обмежена відповідними дорожніми знаками.

При цьому експерт, зазначаючи про необхідність визначення моменту виникнення небезпеки ОСОБА_1 , не наводить у своєму висновку коли саме для останнього цей момент виник.

Тобто матеріали справи не доводять того, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість виявити небезпеку і технічну можливість уникнути ДТП.

Від визначення моменту виникнення небезпеки для руху повністю залежить висновки експертизи та оцінка дій водія ОСОБА_1 в тій чи іншій ситуації.

Будь-які інші докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні та судом не встановлені.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Натомість, суд не бере до уваги надану ОСОБА_1 та його захисником копію висновку експерта за результатами проведення дослідження обставин та механізму ДТП №003-02(Д)/24 від 15.03.2024 з огляду на те, що відповідність цієї копії оригіналу висновку в судовому засіданні не підтверджено.

Таким чином, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Водночас, суд звертає увагу, що вказаний адміністративний протокол було складено 10.08.2023, тобто, на момент розгляду справи закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення за вказане адміністративне правопорушення.

Вирішуючи дане питання в першу чергу слід зазначити, що правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні.

Водночас стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО