ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року місто Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Зебелян Н.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Фастівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

21.11.2023 до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний протокол Серії ВАД № 583687 від 17.11.2023 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 17.11.2023 року близько 07 год. 50 хвл. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 кидався у бійку та штовхав дружину громадянку ОСОБА_2 , чим своїми діями вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що будь-яких дій, щодо спричинення фізичної шкоди своїй колишній дружині не вчиняв. Він зазначив, що на даний час шлюб з ОСОБА_2 розірваний, вона постійно провокує його на конфлікти. У той день він прийшов забрати з гаража автомобіль, а ОСОБА_2 в цей час заскочила в авто і кричала: «поліція! Не бий мене…». Він нагнувся, щоб забрати документи з автомобіля, просив її заспокоїтись. Жодних дій по відношенню до неї він не вчиняв. Свідком того, що він її не бив був його знайомий ОСОБА_3 , який проїжджав повз них, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Також на підтвердження своїх пояснень ОСОБА_1 надав відеозаписи з його мобільного телефону на флеш носії.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила, що вона дружить з ОСОБА_1 , а той проживає у квартирі її батька. Також вона повідомила, що перебуває у близьких стосунках з ОСОБА_1 . Того дня вона заїхала у квартиру батька у справах і коли підходила до балкону, то з сьомого поверху побачила як ОСОБА_6 вибігає з-за воріт і кричить: «Люди! Він мене б`є! Викличіть поліцію!», потім сіла в авто, а ОСОБА_7 сів на місце водія. Будь-яких дій ОСОБА_1 до потерпілої не вчиняв, це їй було добре видно і чути з квартири на сьомому поверсі, вікна якої виходять у двір.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомив, що разом із ОСОБА_1 проходить службу в ДФТГ, знає його два роки, з дружиною не знайомий. Того дня приблизно о 7 год.40 хв. він під`їхав забрати товариша до того місця, де проживає ОСОБА_1 . Побачив, що стоїть жінка біля гаража і кричить, що її б`ють. ОСОБА_8 підійшов до автомобіля, забрав документи з заднього сидіння, при цьому сідав в автомобіль і тягнувся за документами. Потім під`їхав сірий автомобіль і жінка казала, що її б`ють. Чітко самої розмови між ОСОБА_1 та жінкою він не чув, лише чув як вона кричала. При цьому він знаходився від них на відстані приблизно 100 метрів. Ніхто нікого не бив не ображав. Він не підходив до жінки, яка кричала про допомогу, оскільки після того як подзвонив по телефону до ОСОБА_1 вважав, що підстав для цього немає.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що з ОСОБА_1 перебувала у шлюбі і станом на 17.11.2023 тривав процес розлучення. 17.11.2023 проїжджаючи на своєму автомобілі, вона помітила ОСОБА_1 та вирішила підійти до нього, щоб переконати віддати належні їх документи, які він у неї забрав, а саме: свідоцтво про народження, атестат про загальну середню освіту та чотири дипломи і закордонний паспорт.

Коли ОСОБА_1 виїжджав з гаража, вона сіла в автомобіль, який є їхньою спільною власністю, на заднє сидіння праворуч. ОСОБА_1 відкрив ліві задні двері та застосовуючи фізичну силу, почав її штовхати, тягнути за руки та шию, прижимав щосили до стінок машини та сидіння, скручував її тіло, одночасно при цьому виривав телефон, на який вона намагалася здійснити запис застосованого до неї насильства. Вона просила його не чіпати її та викликати поліцію, однак він продовжував свої дії і зрештою, викинув її з салону автомобіля.

Судом оглянуто також відеозаписи, долучені особою, що притягується до адміністративної відповідальності та потерпілою.

З вказаних записів видно, що потерпіла сіла в салон автомобіля, після чого ОСОБА_1 , застосовуючи силу, намагався витягти її з авто, а також видно, що відбувається штовханина. Наданий ОСОБА_1 відеозапис будь-якої доказової інформації щодо спростування вчинення ним домашнього насильства не несе, натомість, з нього видно зневажливе спілкування з потерпілою.

Що стосується показань свідків у справі, то суд не бере їх до уваги з огляду на їх сумнівність та недостовірність. Так, непереконливими є показання свідка ОСОБА_4 про те, що вона чітко чула розмову і бачила, що відбувається між колишнім подружжям ОСОБА_9 салоні автомобіля з висоти сьомого поверху. Крім того, суд вважає, що показання надані свідком ОСОБА_4 обумовлені характером відносин між нею та ОСОБА_1 та наміром сприяти йому уникнути адміністративної відповідальності.

Аналогічно суд оцінює і показання свідка ОСОБА_5 з огляду на те, що він разом перебуває на службі з ОСОБА_1 , знаходився на відстані близько 100 метрів від ОСОБА_2 та потерпілої, та, почувши крики жінки про необхідність викликати поліцію не здійснив жодних дій з метою з`ясування у неї чи дійсно потребує вона допомоги, натомість він зателефонував ОСОБА_9 й запитав у нього чи все добре.

Проаналізувавши наведене вище, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Як видно з матеріалів справи правопорушник та потерпіла є колишнім подружжям. Тобто є суб`єктами домашнього насильства.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 застосував до потерпілої ОСОБА_2 домашнє насильство у формі дій фізичного характеру, внаслідок яких могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, повністю доведена, а його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Під час розгляду справи судом не встановлено пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, тому враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, приходжу до висновку про необхідність застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 33, 37, 38, 40-1, 173-2, 221, 248, 249 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15-ти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у разі несплати штрафу в вказаний термін, підлягає стягненню з порушника подвійний розмір штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.В. Зебелян