№ 536/1115/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Баранської Жанни Олександрівни, за участю секретаря судового засідання Бегми С.А., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Єгорова С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

02 червня 2023 року інспектором СРПП ВНП № 2 Кременчуцького РУП Дмитренком В.І. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 347213 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно вказаного вище протоколу, 02 червня 2023 року об 11.23 годині по вулиці Л.Українки в с.Потоки Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_1 керувала автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота та порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась на місці на тест Драгер та у медичному закладі. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Єгоров С.А. в судовому засіданні вказав, що в діях його підзахисної відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне. Так, диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані, зокрема алкогольного сп`яніння. При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення вказано про порушення водієм пункту 2.5 ПДР та вказано, що водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Однак, як слідує з актів огляду на стан сп`яніння, водій відмовився від огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою газоаналізатора Драгер. Аналогічно, з акта медичного огляду в цій справі слідує, що водій від проходження медичного огляду відмовився.

Як на думку захисника, таке формулювання суті адміністративного правопорушення, створює умови для двозначності тлумачення складу адміністративного правопорушення та не дає можливості правильно визначити об`єктивну сторону правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення. Відсутність хоча б одного з вказаних елементів виключає склад адміністративного правопорушення, а порушена справа підлягає закриттю.

Також, як вказав захисник, згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 жовтня 2019 року у справі № 161/7068/16-а поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення За відсутності у поліцейського підстав для зупинки автомобіля така зупинка є порушенням законних прав громадян на свободу пересування. У матеріалах справи взагалі відсутні відомості про підстави зупинення автомобіля ОСОБА_1 .

Як на думку захисника, оскільки працівник поліції не зафіксував в установленому порядку порушення водієм ПДР України, його вимога про зупинення транспортного засобу та пред`явлення документів є недоведеною, а за відсутності доказів наявності підстави для зупинки транспортного засобу, наведеної у статті 35 Закону, подальший огляд на стан сп`яніння є протиправним.

Щодо наданого у якості доказу відеозапису з камери нагрудної поліцейського, то захисник вказав наступне. Так, у пункті 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі та приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівникам поліції НП України № 100 від 03 лютого 2016 року, після активації нагрудної відеокамери все спілкування повинно бути записане безперервно. Оскільки відеозаписи з нагрудної камери працівників поліції не є безперервними та постійно перериваються, їх не можна вважати належними та допустимим доказами у справі.

Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Єгорова С.А., дослідивши адміністративний матеріал, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд, дослідивши матеріали справи установив, що на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення працівниками поліції долучено направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а також диск з відеозаписом.

Допитаний в судовому засіданні інспектор СРПП ВНП № 2 Дмитренко В.І. щодо обставин складання адміністративного протоколу, пояснив, що підставою для зупинення транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 стали обгрунтовані підозри поліцейського щодо перебування її як водія у нетверезому стані.

Відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що ніхто не може бути підданий впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: 1) керування транспортним засобом та 2) перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) чи відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з пунктом 2 розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пунктів 6, 7 вищевказаного розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я) .

Як передбачено пунктами 5, 6 розділу ІІ Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачаються порушення з боку працівників поліції вище вказаних норм Інструкції.

Зокрема, під час вимоги пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейськими не було проінформовано ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу за допомогою якого буде проведено огляд. Більш того, поліцейський самостійно ствердив, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та за цим фактом ним складається протокол.

Окрім того, під час перегляду відеозапису, який додано до матеріалів справи встановлено, що працівник поліції не повідомив, до якого саме медичного закладу необхідно проїхати для проведення огляду на стан сп`яніння.

Тобто, з наявних матеріалів справи не можливе встановлення факту чіткої та беззаперечної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме в медичному закладі.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є недоведеним.

У відповідності до частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у відповідності до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 130, 247, 251, 280, 283-284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ? закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 09 травня 2024 року.

СуддяЖанна Олександрівна Баранська