Справа № 450/5762/23 Провадження № 3/450/309/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

17.11.2023 року о 00 год. 50 хв. в с.Підберізці на автодорозі М-09 Тернопіль-Львів АЗС «ANP» водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, тест на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, результат 2,50 проміле. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України. Дане порушення водій ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки. Судовий розгляд справи проводиться без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при цьому суд вважає, що останній у визначеному законом порядку повідомлений про день та час розгляду справи, оскільки за місцем проживання правопорушника направлялася судова повістки. Вказана особа знала, що стосовно неї в суді буде розглядатися справа про адміністративне правопорушення, оскільки це було роз`яснено особі та зазначено у протоколі.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.130 КУпАП, його вина доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 665670 від 17.11.2023 року; постановами про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.11.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; рапортами від 17.11.2023р., направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом; адмінпрактикою, постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 28.06.2023р., довідкою від 17.11.2023р., відеозаписом.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.9а ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до постанови від 28.06.2023р. ОСОБА_1 притягався 28.06.2023 року Пустомитівським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за скоєння 24.05.2023 року правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

У відповідності до абзацу 4 п. 28 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року (із змінами і доповненнями від 19.12.2008 року №18) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - не можна накладати оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. Згідно протоколу ААД № 665670 від 17.11.2023 року ОСОБА_1 17.11.2023р. керував транспортним засобом, який належить ОСОБА_2 .

Тому вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, що останній керував транспортним засобом, що належить іншій особі, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 , слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Керуючись ст.ст. 36, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. Б. Добош