ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/575/24 Справа № 187/1820/23 Суддя у 1-й інстанції - Іщенко І. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Риженко М.О. на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір на користь держави у сумі 536,80 грн.,

за участю:

в режимі відеоконференції:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Риженко М.О.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2023 року ОСОБА_1 23 вересня 2023 року о 19.50 год. в с. Радісне по вул.Першотравневій керував автомобілем ВАЗ 21063, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що апеляційна скарга вперше була подана до відділення Укрпошти 08 грудня 2023 року в одному конверті з іншою апеляційною скаргою, а тому строк не пропущено.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу. Вказує, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. Зазначає, що у працівників поліції не було при собі алкотестеру Драгер, при цьому ОСОБА_1 не заперечував проти огляду на місці зупинки. Вказує, що ОСОБА_1 не було роз`яснено підстави зупинки та відсутні докази порушення ним вимог ПДР України, які були б підставами для його зупинки.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 29 листопада 2023 року. З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга подана захисником до суду першої інстанції 16 січня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що вперше апеляційну скаргу захисником було подано 08 грудня 2023 року, тобто в строк, передбачений КУпАП, у конверті з апеляційною скаргою на інше судове рішення, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, рапортом поліцейського, актом огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки такого сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 було безпідставно зупинено працівниками поліції, не заслуговують на увагу, оскільки як слідує з рапорту працівника поліції та відеозапису з бодікамери поліцейського підставою для зупинки транспортного засобу було порушення вимог ПДР України, а саме задній номерний знак був недостатньо освітлений в темну пору доби, про що і було повідомлено ОСОБА_1 працівниками поліції під час зупинки.

При цьому, з вказаного відеозапису слідує та під час апеляційного перегляду не спростовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду (на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу та у закладі охорони здоров`я) на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки такого сп`яніння, а тому доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, є безпідставними.

Не заслуговують на увагу і посилання захисника на те, що працівниками поліції не було складено направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, оскільки вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не встановлено обов`язку працівників поліції складати відповідне направлення у випадку відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Що ж стосується посилання на те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, то слід зазначити, що вказані доводи не є тією безумовною підставою для визнання дій останнього такими, що не містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який містить самостійні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння відповідали вимогам, передбаченим ст.ст. 254 - 256 КУпАП, та приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух» та «Про Національну поліцію».

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Риженко М.О. строк на апеляційне оскарження постанови Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Риженко М.О. залишити без задоволення.

Постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот