Справа № 643/2291/24
Провадження № 3/643/1388/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Поліщук Т.В.,

за участю секретаря Костенюк А.В.,

захисника - адвоката Березовського Є.В.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2024 о 17 год. 31 хв. водій ОСОБА_1 по проспекту Ювілейний, 88, в м. Харкові, керував транспортним засобом «Opel Kadett», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проведений у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, тест № 2660, результат огляду становить 1,44 ‰, чим порушив вимоги п.2,9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Березовський Є.В. в судовому засіданні прохав закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення з підстав викладених у заяві від 26.03.2024, посилаючись на грубе порушення працівниками поліції ч. 2 ст. 35 Закону України Про національну поліцію», оскільки працівником поліції не проінформовано водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, у визначеної у цій статті. Крім того, на відеозаписах не зафіксовано факт знаходження ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу або факту керування ним транспортного засобу. У відношенні ОСОБА_1 поліцейськими не було застосовано жодного із обов`язкових заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, що свідчить про безпідставність та незаконність складення такого протоколу. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо наявності у ОСОБА_1 первинних ознак алкогольного сп`яніння, як зазначено поліцейськими в акті огляду на стан сп`яніння, та зазначений факт не підтверджено матеріалами відеозапису з нагрудної камери. Крім того, поліцейські були зобов`язані залучити свідків, але цього не зробили. За викладеного вважав, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами по справі.

Адвокатом надана копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1537841 від 27.02.2024 та відповідь на адвокатський запит т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції від 18.03.2024 за вих. № 15523/41/14/02-2024 для долучення до матеріалів справи.

Суд, вислухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, відеозапис з місця події, дійшов до наступного висновку.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

П. 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно положення Інструкції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 1452/735 від 09.11.2015 року, яка в свою чергу, визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).

ОСОБА_1 у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу 27.02.2024 о 17 год. 35 хв. пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, та результатами тесту засобу «Drager Alkotest 6820», прилад ARНК 0043, тест № 2660, вміст алкоголю склав 1,44 %.

Як вбачається з роздруківки засобу «Drager Alkotest 6820» та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан його алкогольного сп`яніння, засвідчивши свою згоду власним підписом.

З дослідженого в судовому засіданні відеозаписі вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, що він був за кермом транспортного засобу, не вказував на іншу особу, клопотань не заявляв. Інших сторонніх осіб відеозаписом не зафіксовано. Працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про запах алкоголю з порожнини рота від нього.

Крім того, захисником в судовому засіданні надано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1537841 від 27.02.2024 відповідно до якої 27.02.2024 о 17 -41 год. в м. Харкові по проспекту Ювілейному, 88, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2г, в`їзд заборонено, та здійснив в`їзд в забороненому напрямку, чим порушив п. 8.4.в ПДР порушення вимог заборонних знаків.

Зауваження захисника щодо не роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП не знайшло свого підтвердження, оскільки ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 901661 від 27.02.2024 поставив підпис про ознайомлення з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та місцем розгляду справи.

Вказане повністю спростовує позицію захисту щодо не керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом, не повідомлення останнього про причину зупинку транспортного засобу та не ознайомлення з правами та обов`язками.

Щодо твердження адвоката Березовського Є.В. стосовно не залучення свідків про адміністративне правопорушення суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, присутність свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного запису відеозапису. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду чи відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Працівниками поліції був долучений до матеріалів справи диск з відеофіксацією подій, що мали місце 27.02.2024, який був предметом дослідження в судовому засіданні.

Відповідно до рапорту інспектора взводу № 5 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП ст. лейтенанта поліції Шкуляренко О. від 27.02.2024 автомобіль «Opel Kadett», державний номерний знак НОМЕР_1 , залишився на місці зупинки без порушень ПДР. Посвідчення водія не вилучалось, так як водій ОСОБА_1 пред`явив посвідчення водія, але не передав, а тому тимчасовий дозвіл не видавався.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відомостями, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 901661 від 27.02.2024; результатами тесту технічного засобу «Drager Alkotest 6820», результат якого показав 1,44‰; відеозаписі з нагрудних камер поліцейських з місця події, рапорті працівника поліції.

Докази, які містяться в матеріалах справи узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми.

Таким чином, матеріалами справи доведено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керуючись ст. ст. 33-35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн., які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. ст. 23, 30-35, 40-1, ч.1 ст. 130, 256, 266 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним та притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу належить сплатити за наступними реквізитами:

Отримувач: ГУК Харківськобл/Харківобл/ 21081300 код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300; призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Відповідно до положень ст. ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Т.В.Поліщук