ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/453/24

Провадження № 3/568/228/24

07 травня 2024 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 133320 від 07.03.2024 р., 07.03.2024 р. близько 10.00 год. ОСОБА_1 за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 обізвав грубими нецензурними словами сина ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме порушив терміновий заборонний припис, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засідання вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, зазначив, що він є власником будинку АДРЕСА_1 , у якому разом з ним проживають його син, невістка, онуки та без реєстрації батьком невістки. Зазначив, що інколи в нього з сином та невісткою виникають побутові конфлікти, в яких всі сторони конфлікту нецензурно виражаються, однак ці конфлікти жодним чином не відносяться до домашнього насильства.

Потерпілий ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Відповідно до пунктів 1-3 Розділу II Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 01 серпня 2018 року №654, терміновий заборонний припис стосовно кривдника (далі - припис) виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, а так само за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 07.03.2024 року близько 10.00 год порушив умови термінового заборонного припису АА 069736 від 06.03.2024 року, а саме контактував з потерпілим ОСОБА_2 .

Суд під час розгляду справи не встановив достеменних відомостей, які б свідчили про невиконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису, який був винесений стосовно нього, оскільки посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не додала до нього беззаперечних доказів порушення ним заходу встановленого терміновим заборонним приписом, якими могли бути, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, пояснення неупереджених свідків тощо.

Окрім термінового заборонного припису до протоколу в якості доказу долучено пояснення ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_3 від 07.03.2024 р., які не можуть бути прийняті судом в якості єдиного доказу, оскільки зазначені особи є зацікавленими.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП необхідно закрити, згідно з положеннями пункту першого статті 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 14, 23, 251, 247, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Делалова