Справа № 438/302/24
Провадження № 3/438/230/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 березня 2024 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли з відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.3 ст.130, ч.5 ст.126, ч.4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

у провадженні Бориславського міського суду Львівської області перебувають матеріали адміністративної справи за № 438/302/24, провадження № 3/438/230/2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №752238 від 13 лютого 2024 року.

Крім цього, у провадженні перебувають також матеріали адміністративної справи за № 438/303/24, провадження № 3/438/231/2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №752234 від 13 лютого 2024 року.

Крім цього, у провадженні перебувають також матеріали адміністративної справи за № 438/304/24, провадження № 3/438/232/2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №752235 від 13 лютого 2024 року.

Відповідно до ст.36 КУпАП: при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), вказані матеріали взаємопов`язані та спільний їх розгляд є доцільним, відповідно справи про притягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст.130, ч.5 ст.126, ч.4 ст.121 КУпАП слід об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі номер № 438/302/24, провадження № 3/438/230/2024.

13 лютого 2024 року о 14 год 08 хв в м. Борислав, по вул. Героїв ОУН-УПА гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість шкіри, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, порушивши п. 2.5 ПДР України, вчинив правопорушення двічі протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

13 лютого 2024 року о 14 год 08 хв в м. Борислав, по вул. Героїв ОУН-УПА гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Omega», який переобладнаний з порушенням відповідних правил норм та стандартів, а саме змінив колір автомобіля , без погодження з сервісним центром МВС, на розсіювачах світлових приладів нанесено покриття , що зменшує їх прозорість, чим вчинив правопорушення повторно протягом року , чим порушив вимоги 31.3а,32.3, 31.4.3 ґ), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

13 лютого 2024 року о 14 год 08 хв в м. Борислав, по вул. Героїв ОУН-УПА гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1 будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, чим вчинив правопорушення повторно протягом року, порушивши п. 2.1 ст. 16 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, будь-яких заяв від нього не надійшло.

Було вжито всі необхідні заходи щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду, однак він не з`явилась та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав.

01 березня 2024 року, винесено постанову щодо застосування примусового приводу особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_1 . Вищезазначена постанова про привід працівниками поліції фактично не виконано.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП визначний вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 та ч.5 ст.126, ч.4 ст.121 КУпАП до таких не відноситься, тому вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , оскільки право останнього не порушується, в тому числі і на захист.

Крім цього, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі. Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність правопорушника.

Таким чином, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 130, ч.4 ст.121 та ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена, враховуючи наступне.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.1а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, зокрема керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

За ч.4 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність накладення штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

З метою повного з`ясування усіх обставин справи, було оглянуто та проаналізовано протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №752238 від 13 лютого 2024 року, серії ААД №752234 від 13 лютого 2024 року та серії ААД №752235 від 13 лютого 2024 року та додані до них матеріали, зокрема оглянуто відеозаписи, в тому числі з нагрудних камер працівників патрульної поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а також відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім цього, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджується відмова ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Далі, постановою серії БАБ №198654 від 13 лютого 2024 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесена стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, яка набрала законної сили, та рапортом працівника поліції від 13 лютого 2024 року стверджується про обґрунтованість зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Бориславського міського суду Львівської області від 25 травня 2023 року встановлено, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Постановою серії ЕНА №1390904 від 07 лютого 2024 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесена стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, яка набрала законної сили.

Наведені обставини дають підстави дійти висновку, що протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №752238 від 13 лютого 2024 року, серії ААД №752234 від 13 лютого 2024 року та серії ААД №752235 від 13 лютого 2024 року складено поліцейським у відповідності до вимог діючого законодавства, зазначені письмові докази, досліджені судом, є переконливими, чіткими та такими, що узгоджуються між собою, одержані законним шляхом.

Наведені докази (протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис подій) не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

Вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень , передбачених ч.3 ст.130, ч.4 ст.121 та ч.5 ст.126 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також наслідки вчиненого ним правопорушення, ставлення його до скоєного, вважаю за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді накладання адміністративного штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» Судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.130, ч. 4 ст.121 та ч.5 ст.126 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне накласти на нього стягнення в межах санкції статей, за якими кваліфікується правопорушення.

Оскільки, в протоколі в графі власник зазначено «невідомо» кому саме належить транспортний засіб «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_1 , тому відсутні підстави для застосування адміністративного стягнення у виді конфіскації та оплатного вилучення предмета, який став безпосередньо знаряддям вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 251, 252, 256, 266, 283-285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

матеріали адміністративної справи № 438/302/24, провадження № 3/438/230/2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, матеріали адміністративної справи за № 438/304/24, провадження №3/438/232/2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП та матеріали адміністративної справи за № 438/303/24, провадження №3/438/231/2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі № 438/302/24, провадження № 3/438/230/2024.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126, ч.4 ст.121 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч.3 ст.130 КУпАП у виді штрафу розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років та без конфіскації транспортного засобу.

- за ч.5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 (сім) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

-за ч.4 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

У порядку ч.2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років та без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Суддя: Андрій СЛИШ