Дата документу 19.02.2024Справа № 554/647/24
Провадження № 3/554/332/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Троцька А.І., розглянувши в приміщенні Октябрського районного суду м.Полтави протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівника ТОВ «ЮНІК ГРУПП», адреса: АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №412 від 16.01.2024 року, слідує, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керівника ТОВ «ЮНІК ГРУПП», вчинила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, передбачені п. 49.2, пп.49.18.1 п.49.18 ст. 49, п.203.1, ст. 203 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2023 рік з граничним терміном подання 20.11.2023 р., за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки не повідомляла.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Неявка ОСОБА_1 на розгляд матеріалів судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних доказів.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Частиною 1 статті 163-1 КУпАП передбачено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Обставини вчинення правопорушення підтверджуються матеріалами справи, а саме: актом перевірки, протоколом про адміністративне правопорушення.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП та обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи дані про особу, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з форми вини вчинення правопорушення, вважаю можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, тобто грошове стягнення.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 163-1 ч.1, 283, 284 КУпАП ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч.1 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 діб.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави А.І.Троцька