ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/248/24 Справа № 703/4904/23 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Прилуцький В. О. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №703/4904/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Рясного В.Д., -

в с т а н о в и л а:

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, 28 вересня 2023 року ОСОБА_2 о 21 год. 35 хв. по вул. Вячеслава Чорновола, 24 в м. Сміла керував транспортним засобом Шкода Октавія, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору «Алкотестер Драгер» 6810, результат якого склав 1,67 %, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною та необгрунтованою, представник ОСОБА_1 адвокат Рясний В.Д. подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.04.2024 та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги обгрунтував тим, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення взагалі не міститься відеодоказу наявності ознак алкогольного сп`яніння, які надали б можливість зробити висновок того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Працівники поліції під час складання протоколу не роз`яснили ОСОБА_1 права та порядок проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, а також не доставили його до медичного закладу з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, не роз`яснили, що відповідно до п.12, п.13 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться взяття на аналіз біологічних середовищ з метою остаточного з`ясування наявності стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Разом з тим, апелянт зазначив, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, чинили на ОСОБА_1 психологічний тиск та постійно змушували його підписати протокол, хоча він відмовлявся його підписувати через свою незгоду з результатами, та вимагав проходження тесту на стан сп`яніння у лікарняному закладі, проте йому було відмовлено. Зауважив, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відеофіксації, а сам відеозапис є неповний.

В судове засідання апеляційної інстанції 26.04.2024 ОСОБА_1 та захисники Рясний В.Д. та Морозов В.Ю. не з`явились, 10.05.2024 ОСОБА_1 та захисник Морозов В.Ю. не з`явились, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, ОСОБА_1 направив на електронну пошту апеляційного суду клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 12:00 год. 10.05.2024, з метою забезпечення проведення його в режимі відеоконференції за участі його представника адвоката Морозова В.Ю., а у разі неможливості бути присутнім адвоката Морозова В.Ю., провести судове засідання в режимі відеоконференції з адвокатом Рясним В.Д.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

В даному провадженні апеляційну скаргу подано представником ОСОБА_1 адвокатом Рясним В.Д. і він погодився на проведення судового засідання 10.05.2024 без участі ОСОБА_1 та адвоката Морозова В.Ю. Також суд враховує, що аналогічне клопотання ОСОБА_1 вже подавав до апеляційного суду 25.04.2024, і справа розглядом була відкладена на 10.05.2024, а тому за наведених обставин вважаю за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні без участі правопорушника ОСОБА_1 та адвоката Морозова В.Ю., важаючи, що в цьому випадку право на захист ОСОБА_1 не буде порушено.

Заслухавши в режимі відеоконференції думку представника ОСОБА_1 адвоката Рясного В.Д., який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що в задоволені апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 313264 від 28.09.2023, рапортом поліцейського СРПП ВП №2 ЧР УП ГУНП в Черкаській області Федорова Д.К. від 30.09.2023, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.09.2023, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою тестування на алкоголь, проведеною за допомогою приладу Драгер, з зазначенням результату 1,67‰ алкоголю від 28.09.2023, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 28.09. 2023, з яких вбачається, що 28.09. 2023, близько 21 год. 40 хв. вони були присутні в якості свідків по вул. В. Чорновола в м. Сміла під час того як водієві ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Шкода октавія, НОМЕР_2 , було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер 6810 для встановлення стану алкогольного сп`яніння. Водій пройшов огляд за допомогою алкотестера, покази якого склали 1,67 %., від огляду в медичному закладі він відмовився. Відеозаписами, використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженою наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що були досліджені у судовому засіданні.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції - якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів.

Частиною 3 ст.266 КУпАП та п.7 розділу 1 Інструкції, п.6 Порядку передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Апеляційним судом був переглянутий відеозапис з бодікамери працівника поліції щодо подій від 28.09.2023 за участю ОСОБА_1 , зі змісту якого встановлено, що працівниками поліції був зупинений автомобіль Шкода Октавія, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , і який пояснив, що йому зателефонувала дружина і він їде до неї. В ході спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тримтіння пальців рук, на що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», особисто відкрив трубку до приладу «Драгер» та почав проходити зазначений огляд, однак намагався ухилитися від його проходження продував прилад неналежним чином , а тому був попереджений працівником поліції, що якщо він за трьома спробами не зможе пройти такий огляд, це буде розцінено як ухилення від його проходження. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкоголього сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого склав 1,6‰ алкоголю. Працівником поліції ОСОБА_1 роз`яснено, що буде складено протокол про аміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, також було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, про що зазначено і в протоколі про адміністративне правопорушеня. ОСОБА_1 сказав, що йому все зрозуміло, будь-яких зеперечень щодо результату проведеного огляду не висловлював, а на запитання працівника поліції, чи буде він ставити свій підпис в протоколі про адміністративе правопорушеня сказав «а куди я дінусь», фактично погодився з результатами пройденого огляду на стан сп`яніння

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи не міститься відеодоказу наявності ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та те, що працівники поліії не роз`яснили останньому права та порядок проходженя освідування на стан алкогольного сп`яніння спростовуються матеріалами справи та переглянутим диском з відеозаписом події за участі ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що відповідно до п. п. 2, 4 Розділу 1 Інструкції № 1452/735, огляду та стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Розділу 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Працівником поліції в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вказані ознаки алкогольного сп`яніння, які були ним виявлені у водія ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, а переглянутий відеозапис підтверджує наявність у водія вищевказаних ознак алкогольного сп`яніння та свідчить про дотримання поліцейськими вимог Інструкції № 1452/735..

Твердження апелянта про те, що працівники поліції не доставили ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння , є неспроможними, оскільки ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», не висловлював своєї незгоди з його результатом та не наполягав на проведенні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно зазначив, що він випив « бутилку пива та сів за кермо» та поставив свій підпис,.

Доводи апелянта про нероз`яснення поліцейськими ОСОБА_1 можливості здати аналіз біологічного середовища для остаточного визначення стану алкогольного сп`яніння, є надуманими, у зв`язку з тим, що Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, обов`язковість лабораторних досліджень проводиться коли правопорушник перебуває у стані наркотичного сп`яніння, для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини (п.7 розділ 3 Інструкції), та якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений (п.14 розділ 3 Інструкції). З урахуванням зазначеного, у працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не було підстав для роз`яснення ОСОБА_1 про можливість здати аналіз біологічного середовища.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції на ОСОБА_1 чинився психологічний тиск і його змушували підписати протокол про адміністративне правопорушення, хоча він з ним не погоджувався та наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, є необгрунтованими та надуманими. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно зазначив, що він випив «бутилку пива та сів за кермо» автомобіля, та поставив свої підписи у відповідних полях протоколу. Також на відеозапису події зафіксовано, як на запитання працівника поліції, чи буде він ставити свій підпис в протоколі про адміністративе правопорушеня ОСОБА_1 сказав, «а куди я дінусь» і поставив свої підписи. Слід зазначити, що письмові матеріали справи та відеозапис події за участі ОСОБА_1 не підтверджують доводів апелянта про те, що останній був не згідний з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння та наполягав на проведенні такого огляду в медичному закладі. Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких відомостей, що свідчили б про те, що ОСОБА_1 та його представники адвокати Морозов В.Ю. та ОСОБА_5 оскаржували у встановленому законом порядку дії працівників поліції, які складали щодо останнього протокол про адміністративне правопорушення.

Посилання апелянта на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відеофіксації - необгрунтовані. Так в протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції вказано, що відеозапис здійснено з бодікамери №97, а незазначення відомостей про модель, серії і номер засобу відеофіксації не може бути підставою для визнання його недопустимим доказом. Доводи апелянта щодо неповноти відеозапису, є неспроможними, оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду. В даному випадку, факт відсутності безперервного відео не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду та узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності. Окрім того, обов`язок поліцейського вести відеозйомку безперервно не є абсолютним та відповідно до вимог п. п. 5, 8 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поліцейський має право відступити від цих вимог за певних умов.

Тому, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки справу розглянуто без його участі та участі його представників адвокатів Морозова В.Ю. та ОСОБА_5 , є неспроможними, оскільки як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 . шість разів подавав до суду першої інстанції письмові клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин, п`ять з яких були судом задоволені, а його представник адвокат Морозов В.Ю. жодного разу до суду не з`явився, адвокат Рясний В.Д. приймав участь в судовому засіданні лише 11.01.2024 в режимі відеоконференції, під час якого заявив клопотання про необхідність ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду, яке судом задоволено, відкладено розгляд справи на 9.02.2024, але цього дня та 3.04.2024 ні ОСОБА_1 , ні його захисники до суду не з`явились та на відеозв`язок із судом не виходили, ОСОБА_1 знову надсилав клопотання про відкладення слухання справи, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що такі дії ОСОБА_1 та його представників були спрямовані на затягування розгляду справи до закінчення строку, визначеного ст.38 КУпАП, та з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення, з цим висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Такаж поведінка була обрана ОСОБА_1 і під час розгляду справи в апеляційному суді, так він двічі повідомлявся про розгляд справи і двічі подавав клопотання про відкладення судового засідання з метою його проведення в режимі відеоконференції з адвокатами Морозовим В.Ю. або ОСОБА_5 , хоча міг скористатися своїм правом на захист, з`явитися особисто до суду та надати пояснення та докази своєї, як він вважав, невинуватості, однак цього не зробив.

Апеляційний суд вважає, що незважаючи на відсутність ОСОБА_1 та його захисників в судовому засіданні суду першої інстанції, його право на захист поновлено апеляційним судом, оскільки під час апеляційного розгляду в режимі віеоконференції приймав участь представник ОСОБА_1 адвокат Рясний В.Д., який є апелянтом, апеляційним судом було проведено дослідження доказів, тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 та його представники адвокати Морозов В.Ю. та ОСОБА_5 , не брали участі в розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки його відсутність та відсутність адвокатів в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого рішення по суті щодо нього.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у сукупності доводять вину ОСОБА_1 .

Адміністративне стягнення міськрайонним судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.04.2024 відносно ОСОБА_1 є законною, обгрунтованою та вмотивованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Рясного В.Д. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка