Справа № 503/179/24
Провадження №3/503/246/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

13 грудня 2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 320649, згідно змісту якого 13.12.2023 року о 13.20 годині ОСОБА_1 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, керував транспортним засобом мопедом «Honda Dio», без реєстраційного номера, по вул. Гагаріна в с. Івашків, Подільського району Одеської області, не маючи права керування таким транспортним засобом, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.1(а) Правил дорожнього руху та тим самим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП та у відповідності до Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, шляхом надіслання йому судової повістки у вигляді SMS-повідомлення на номер його телефону зазначений у змісті його письмового пояснення від 13.12.2023 року (а.с.3), який підписаний ним без яких-небудь зауважень, зокрема щодо правильності зазначення номеру його контактного телефону, про що свідчить відповідна довідка про доставку SMS 01.02.2024 року. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Відповідно до положень пункту 2.1(а) Правил, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. При цьому, ч.2 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Суд додатково відзначає те, що диспозиція ч.5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за «повторне протягом року вчинення порушення», а не за «вчинена особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню» (як в ч.3 ст. 1213 КУпАП), за «повторне протягом року вчинення порушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню» (як в ч.11 ст. 1331 КУпАП), за «дію, вчинену особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення» (як в ч.3 ст. 1272 КУпАП).

13.06.2023 року у відношенні ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн за вчинення 13.06.2023 року порушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, про що свідчить копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7156850 (а.с.4).

Згідно положень ч.1 ст. 291 КУпАП набрала законної сили після закінчення строку її оскарження, передбаченого ч.1 ст. 291 КУпАП, а саме десяти днів з дня її винесення, тобто 24.06.2023 року.

В матеріалах справи відсутні відомості, що згадана постанова скасована або принаймні була оскаржена ОСОБА_1 в порядку, передбаченому КАС України, а сам ОСОБА_1 протягом всього строку перебування справи на розгляді в суді не подав до суду таких відомостей.

13.12.2023 року о 13.20 годині ОСОБА_1 повторно керував транспортним засобом мопедом «Honda Dio», без реєстраційного номера, по вул. Гагаріна в с. Івашків, Подільського району Одеської області, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, що були досліджені судом під час судового розгляду, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 320649від 13.12.2023 року (а.с.2), який підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень викладених в ньому обставин; письмовим поясненням самого ОСОБА_1 від 13.12.2023 року (а.с.3), в яких останній визнавав ту обставину, що 13.12.2023 року близько 13.20 години керував мопедом, коли його зупинили працівники поліції, а також відеозаписом «0-02-05-67c1f841efecd896517cbd043b44161ec6f77908d001ba35d2d96c244be236cc_6857cbd7a55704d7.mp4», зроблений на камеру встановлену у патрульному автомобілі поліції, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення на СD-R диску (а.с.6) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації, на якому зафіксовано як керування ОСОБА_1 мопедом так і факт його подальшого зупинки працівниками Національної поліції.

Згідно довідки інспектора САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 18.12.2023 року (а.с.5) ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось.

Таким чином суд вважає, що в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У зв`язку з вище викладеним суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доказана, що підтверджується вище зазначеними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу на ту обставину, що згідно відомостей у публічному доступі на офіційному веб-сайті судової влади України та в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вже на наступний день після діяння 13.12.2023 року 14.12.2023 року ОСОБА_1 вчинив вже черговеадміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, за наслідком виявлення чого у відношенні нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 129442 від 13.12.2023 року, яке було розглянуто Кодимським районним судом Одеської області 24.01.2024 року в рамках іншої справи про адміністративне правопорушення № 503/1771/23 з винесенням постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023 та від 06.11.2023 року № 734/2023, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX та від 08.11.2023 року № 3429-IX.

На час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами, згідно відповідної довідки інспектора САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 18.12.2023 року (а.с.5), а відтак, до нього не може бути застосовано обов`язкове додаткове адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.5 ст. 126 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Водночас із цим суд також звертає увагу на ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 320649 від 13.12.2023 року у даній справі, з огляду на дату складення довідки інспектора САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області (а.с.5) надійшов до підрозділу адміністративної практики не пізніше 18.12.2023 року.

Відповідно до пунктів 4-6 Розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395 (надалі за текстом Інструкція), матеріали про адміністративні правопорушення, оформлені поліцейськими, у тому числі тимчасово вилучене посвідчення водія (у разі його вилучення), протягом однієї доби надсилаються до підрозділів адміністративної практики для подальшої їх реєстрації, опрацювання, внесення інформації до автоматизованого обліку, зберігання або надсилання до органів (посадових осіб), яким надано право накладати адміністративне стягнення. Внесення інформації до автоматизованого обліку здійснюється протягом трьох днів з дати отримання матеріалів про адміністративні правопорушення підрозділами адміністративної практики. Після внесення відповідної інформації до автоматизованого обліку матеріали про адміністративні правопорушення надсилаються до органів (посадових осіб), яким надано право накладати адміністративне стягнення, в десятиденний строк з дати отримання таких матеріалів підрозділами адміністративної практики.

Таким чином матеріали про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 320649 від 13.12.2023 року з підрозділу адміністративної практики мали бути надіслані до суду для їх розгляду не пізніше 28.12.2023 року.

Однак, фактично матеріали про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 320649 від 13.12.2023 року надійшли до суду лише 31.01.2024 року (а.с.1), тобто з порушення строку, передбаченого пунктом 6 Розділу XV Інструкції, а також вже після розгляду судом 24.01.2024 року іншої справи у відношенні ОСОБА_1 також за ч.5 ст. 126 КУпАП № 503/1771/23, яка стосувалась події правопорушення вчиненого ним 14.12.2023 року, але надійшла на розгляд суду 26.12.2023 року. При цьому, зазначена дата направлення справи до суду з органу Національної поліції 14.12.2023 року за № 66/1/6369 (а.с.1), яка зазначена у змісті відповідного супровідного листа, вочевидь не відповідає дійсності, оскільки додатком до цього супровідного листа, серед іншого, є довідка підрозділу адміністративної практики (а.с.5), яка датована 18.12.2023 року.

Тобто справа на розгляд суду надійшла (31.01.2024 року) через півтора місяці після вчинення правопорушення (13.12.2023 року) за умов того, що у відповідній графі в змісті самого протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 320649 від 13.12.2023 року було зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться о 09 год. 00 хв. 11.01.2024 року.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зазначена норма фактично визначає підстави як для об`єднання справ щодо особи, які перебувають на одночасному розгляді, так і особливий порядок накладення єдиного остаточного адміністративного стягнення за кілька адміністративних правопорушень.

Порушення згаданого вище строку направлення матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 320649 від 13.12.2023 року з органу Національної поліції до суду для розгляду фактично призвело до створення ситуації за якої справа № 503/1771/23 за фактом правопорушення вчиненого ОСОБА_1 пізніше за часом 14.12.2023 року була розглянута судом раніше за дану справу за фактом правопорушення вчиненого ОСОБА_1 раніше за часом 13.12.2023 року, а суд був позбавлений процесуальної можливості виконати під час судового розгляду положення ч.2 ст. 36 КУпАП, що є порушенням права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на одночасний розгляд судом справ у відношенні нього з накладенням на нього одного стягнення.

Відповідно до ч.1-3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч.1 ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

При цьому, ч.1 ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього Рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.3 ст. 2 КК України, ніхто не може бути притягнений до кримінальної відповідальності за те саме кримінальне правопорушення більше одного разу.

В свою чергу, згідно ч.1 ст. 19 КПК України, ніхто не може бути двічі обвинуваченим або покараним за кримінальне правопорушення, за яким він був виправданий або засуджений на підставі вироку суду, що набрав законної сили.

При цьому, нормами кримінального та кримінального процесуального права передбачають можливості засудження особи без призначення покарання, зокрема ч.3 ст. 88 КК України та ч.1 ст. 377 КПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод передбачає, серед іншого, право кожного на справедливий судовий розгляд.

Ураховуючи вище викладене суд вирішивши питання наявності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення вважає за неможливе застосовувати до неї адміністративне стягнення та здійснювати стягнення судового збору, які вже були, відповідно, накладене на неї і стягнутий постановою Кодимського районного суду Одеської області від 24.01.2024 року за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення № 503/1771/23, оскільки це буде порушенням її права на справедливий судовий розгляд так як призведе до понесення нею повторного стягнення за умов порушення органом Національної поліції порядку надсилання матеріалів справи про адміністративне правопорушення для їх розгляду.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 126 ч.5, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко