Номер провадження: 33/813/597/24
Номер справи місцевого суду: 496/5982/23
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Чижова Віталія Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 08 листопада 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

встановив:

Короткий зміст протоколу та оскаржуваної постанови суду першої інстанції

19.08.2023 відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ААД №165894 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу водій ОСОБА_1 19.08.2023 о 18:57 год в м. Біляївка по вул. Московській, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості та інтервалу руху, внаслідок чого скоїв наїзд на тварину, яка на місці померла. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за яке настає відповідальність за ст.124 КУпАП.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 08.11.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник Чижов В.А. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Біляївського районного суду Одеської області від 08.11.2023 та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник зазначив, що постанову Одеського апеляційного суду від 06.12.2023 про повернення апеляційної скарги отримано у відділенні Укрпошти лише 10.01.2024.

В обґрунтування скарги захисник зазначив, що:

-протокол про адміністративне правопорушення не доводить вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення;

- поліцейський мав би замість ОСОБА_1 встановити власника собаки та скласти протокол щодо притягнення його до відповідальності за ст.154 КУпАП за порушення правил утримання собак і котів, оскільки собака вибігла на дорогу збоку вулиці та кинулась під колеса, а ОСОБА_1 був неспроможний об`єктивно уникнути зіткнення;

- матеріали справи не містять доказів на підтвердження механізму та обставин виникнення ДТП;

- дотримання безпечної дистанції стосується саме транспортних засобів, які рухаються попереду, та не може застосовуватися до тварин, які раптово з`явились на дорозі;

- не встановлено порушення водієм ОСОБА_1 п.п.12.1,13.1 ПДР, тому провадження у справі підлягає закриттю.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник Чижов В.А., будучі повідомленими про розгляд справи, не з`явились.

19.02.2024 від захисника Чижова В.А. до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі апелянта та його представника, в якій, серед іншого, захисник наполегливо просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності особи, що притягується до відповідальності, та захисника в її інтересах, з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01.04.2008, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поряд з цим, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

За змістом ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

При встановлених обставинах, неявка особи, що притягається до відповідальності, та захисника в її інтересах у судове засідання не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Частина 1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи встановлено, що справа розглянута 08.11.2023 у присутності захисника Чижова В.А. в інтересах ОСОБА_1

17.11.2023 захисник Чижов В.А. вперше звернувся до суду з апеляційною скаргою, тобто в межах строку, встановлено ст.294 КУпАП.

Постановою Одеського апеляційного суду від 06.12.2023 апеляційна скарга адвоката Чижова В.А. повернута заявнику, у зв`язку з не наданням захисником у повному обсязі доказів щодо наявності у нього повноважень на подання апеляційної скарги.

15.12.2023 копія постанови суду Одеського апеляційного суду від 06.12.2023 направлена ОСОБА_2 , доказів отримання матеріали справи не містять.

12.01.2024 захисник Чижов В.А. повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою, усунувши недоліки, зазначені у постанові Одеського апеляційного суду від 06.12.2023, вказавши про отримання постанови суду лише 10.01.2024. Отже, захисник без зайвих зволікань, усунувши недоліки апеляційної скарги, повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою. Однак, апеляційна скарга подана поза межами встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Конструкція норми, що закріплена в ч.2 ст.294 КУпАП, дає підстави вважати, що у разі подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції після закінчення десятиденного строку з дня її ухвалення, апелянт безумовно повинен заявити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, належним чином обґрунтувавши його.

Аналізуючи надане суду клопотання, з урахуванням наведених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку захиснику Чижову В.А. в інтересах ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови суду для забезпечення права останнього на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані в повному обсязі.

Фактичні дані, встановлені апеляційним судом

З матеріалів справи вбачається, що за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №165894 від 19.08.2023, водій ОСОБА_1 19.08.2023 о 18:57 год в м. Біляївка по вул. Московській, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості та інтервалу руху, внаслідок чого скоїв наїзд на тварину, яка на місці померла. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за яке настає відповідальність за ст. 124 КУпАП. В протоколі зазначено про наявність свідка події - ОСОБА_3 . Вказаний протокол ОСОБА_1 підписав.

До протоколу додано схема місця ДТП, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортний засіб, причетний до ДТП, координати розміщення відносно елементів проїзної частини та напрямок його руху, місце знаходження собаки), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, та зазначено характеризуючи дані транспортного засобу. Схема підписана ОСОБА_1 .

За письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19.08.2023, він в цей день о 18.51 в м.Біляївка по вул.Московській на своєму транспортному засобі ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 40 км/г. Під час руху не помітив собаку та здійснив наїзд на неї, не зупиняючись, поїхав далі та припаркувався біля Біляївської ЦРЛ. Після чого до нього підійшов свідок та сказав, що собака померла. Свідок викликав поліцію. По приїзду поліції, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, на що він відмовився. Після цього йому запропонували пройти огляд у медзакладі, на що він погодився. Результат тесту показав 1,11 проміле, з результатом згоден.

За письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 19.08.2023, в цей день о 18.58 год, перебуваючи за адресою: м.Біляївка, вул. Московська,41, став свідком того, що їхала машина ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , помаранчевого кольору на відносно великій швидкості для населеного пункту, та біля зазначеного домоволодіння збила собаку. При цьому, водій не збавляючи швидкості, не зупинився. Згодом побачив, що вказане авто зупинилось біля Біляївської лікарні. Він (свідок) підійшов до водія ( ОСОБА_1 ), представився, надавши службове посвідчення співробітника поліції, та попросив надати документи, посвідчуючи особу, та технічний паспорт на автомобіль, яким він керував, на що водій відмовився та у зухвалій формі продовжив діалог. Він почув від водія запах алкоголю, на його запитання водій повідомив, що вживав пиво. Згодом пасажири вказаного авто почали себе вести агресивно, тому він викликав 102. По приїзду працівники поліції запропонували водію пройти огляд на приладі Драгер, від чого водій відмовився та погодився пройти огляд в лікарні. Після того, як ОСОБА_1 супроводили до лікарні, він надав пояснення та залишив місце виклику.

Суд першої інстанції викликав до суду для допиту в якості свідка ОСОБА_3 , однак він не з`явився.

Під час розгляду даної справи суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

Позиція апеляційного суду

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Тобто, склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, утворює не будь-яке недотримання особою, яка керує транспортним засобом, вимог ПДР, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків.

Обов`язковими умовами настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є: наявність діяння у вигляді порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху; наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху та зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом п. 2.3 «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За положеннями п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За п.1.10 ПДР безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху. Безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах. Небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі Інструкція №1376).

Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

На переконання апеляційного суду, наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення від 19.08.2023 складений у відповідності до вимог Інструкції№1376 та із дотриманням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, а тому є належним і допустимим доказом в розумінні положень ст.251 КУпАП.

Посилання апелянта на неможливість застосування поняття «дотримання безпечної дистанції» до тварин не приймається до уваги, з огляду на таке.

Так, за положеннями п.1.10 ПДР:

- безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру;

- безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

По-перше, в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин», серед іншого, зазначено, що водій не вибрав безпечної швидкості та безпечного інтервалу, в наслідок чого скоїв ДТП наїзд на тварину, в результаті чого тварина померла. Отже, ОСОБА_1 не інкримінується порушення ПДР у вигляді не дотримання безпечної дистанції, як зазначає захисник в скарзі.

По-друге, поняття «безпечний інтервал» у розумінні п.1.10 ПДР включає відстань між боковою частиною транспортного засобу, що рухався, та іншим об`єктом, в даному випадку - твариною.

Аналізуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновками суду 1 інстанції про те, що водій ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на тварину. Докази в цій частині (протокол, схема, письмові пояснення) не є суперечливими, узгоджуються між собою та у своїй сукупності підтверджують вину водія ОСОБА_1 . Допущене порушення знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП.

Посилання захисника на відсутність доказів на підтвердження механізму та обставин виникнення ДТП не приймаються до уваги, оскільки відповідних клопотань про проведення судових експертиз стороною захисту заявлено не було. Наявна в матеріалах справи схема місця ДТП підписана ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та є належним доказом у справі.

Доводи апелянта про винуватість господаря собаки, який вигулював тварину з порушенням правил утримання собак, що на його переконання, знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, є іншою юридичною відповідальністю, оцінку якій суд позбавлений можливості надавати у даному судовому провадженні.

Доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Виходячи з аналізу та оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, письмових пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , відібраних поліцейським на місці ДТП, апеляційний суд дійшов висновку, що ДТП мала місце при визначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах.

Наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, об`єктивних підстав ставити під сумнів наявні в матеріалах справи докази у суду не має. Сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою та відповідає диспозиції ст. 124 КУпАП.

Інші твердження апелянта висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

Апеляційним судом враховується рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП. Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи. Підстави для закриття провадження в справі за відсутності складу адміністративного правопорушення відсутні.

З огляду на сукупність вищенаведених доказів, апеляційний суд вважає оскаржувану постанову такою, що відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Чижова Віталія Андрійовича задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 08 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Чижова Віталія Андрійовича залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 08.11.2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Артеменко