Справа № 491/904/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Надєр Ліма Махді, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданий 01 серпня 2014 року Центром ДАІ 5111, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків не надані, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

08 серпня 2023 року о 00 годин 09 хвилини ОСОБА_1 в м. Ананьїв, вул. Героїв України, 47, Подільського району Одеської області керував автомобілем марки «BMW 5250», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту за допомогою приладу «ALCOTEST Drager» №558, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП

За вказаним фактом працівником поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2023 року серії ААД №066299 за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання з`явився ОСОБА_1 , вину не визнав та пояснив, що алкогольними напоями не зловживає, займається спортом. В той день вжив пиво ще вранці, а керував автомобілем пізно ввечері, а тому вважав, що алкоголь вже вивівся з його організму. Також зазначив, що на відеозаписі, доданому до протоколу видно, що він був у нормальному стані та без візуальних ознак алкогольного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бойко О.О., який діє на підставі ордеру серії ВН №1279588 від 31 серпня 2023 року, та договору №24 від 23 серпня 2023 року про надання правової допомоги, в судовому засіданні пояснив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у підлягає закриттю. Зазначене захисник мотивував тим, що до протоколу додано роздруківку з газоаналізатора «Драгер» невідомої модифікації. Також вказана роздруківка поганої якості, ймовірно на ній зазначено тест №558, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, при цьому ні дати ні часу встановити не можливо. Додана до протоколу роздруківка з газоаналізатора «Драгер» не може бути належним та допустимим доказом по справі. Під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 виявлено рівень алкоголю в крові в кількості 0,26%. Так, згідно ДСТУ OIML R 126 «Доказові аналізатори видихуваного повітря», прийнятого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1494 від 30 грудня 2014 року, сертифікату перевірки типу UA.TR.001 101-17 від 05 жовтня 2017 року та відповідно до настанови з експлуатації Drager Alcotest межи допустимої похибки під час експлуатування у робочих умовах навколишнього середовища від -10 градусів Цельсія до +40 градусів Цельсія складають: для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка +/- 0,06 %0 (проміле) у діапазоні від 0 до 0,8 %0 (проміле); відносна похибка +/- 0,7 %0 (проміле) у діапазоні від 0,8 до 4,0 %0 (проміле); абсолютна похибка +/- (0,7R-2,7)%0 (проміле) у діапазоні понад 4,0 %0 (проміле). Таким чином при визначенні 08 серпня 2023 року приладом Drager Alcotest реальне значення з урахуванням похибки приладу може знаходитися у межах 0,26+/-0,06 проміле, тобто, у межах від 0,20 до 0,32 проміле за умови виконання всіх вимог і додержання всіх застережень щодо умов експлуатації та правил використання приладу. Також захисник зазначив, що при ознайомленні з відеозаписом, доданим до протоколу, було виявлено, що вказаний відеозапис не містить відомостей про те, хто здійснив зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 , відеозапис переривається, дата та час події у відеозаписі не збігається з датою та часом зазначеної події у протоколі про адміністративне правопорушення. В підтвердження наданих усних пояснень захисник надав суду та просив долучити до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_1 ..

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.130 ч.1 КУпАП.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Бойко О.О., оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлені наступні обставини, з яких вбачаються підстави для закриття провадження по вказаній справі.

Так з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, доданого до протоколу, вбачається, що 07 серпня 2023 року о 23 годині 11 хвилини (початок відеозапису) транспортний засіб, яким, як зазначено в протоколі, керував ОСОБА_1 , не рухається, а також не вбачається, що ним керував саме ОСОБА_1 07 серпня 2023 року о 23 годині 13 хвилин проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest на місці зупинки. В протоколі ж зазначено час вчинення правопорушення 08 серпня 2023 року, 00 годин 09 хвилини. Таким чим відомості про адміністративне правопорушення, а саме, дата та час вчинення правопорушення, зафіксовані у відеозаписі, суперечать відомостям, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, до протоколу додано роздруківку результату тесту за допомогою газоаналізатора, однак у вказаній роздруківці окрім номеру тесту інші відомості не відображаються, тобто, роздруківка є неякісною, а тому з неї неможливо встановити дату та час проведення тесту, точну назву та модель газоаналізатора, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , хоч до протоколу і додано акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд проводився за допомогою алкотестера «Драгер ARLJ-0459», однак вказане не підтверджується вище вказаною роздруківкою.

Захисник Бойко О.О. в судовому засіданні зазначив, що газоаналізатор «Драгер Алкотест» згідно норм чинного законодавства України та інструкції з експлуатації має відповідні похибки при вимірюванні в залежності від температури оточуючого середовища та в залежності від концентрації алкоголю в крові. Водночас захисником в підтвердження його пояснень суду не було надано документальне підтвердження щодо тих значень похибок, про які він зазначає. Крім того в матеріалах справи відсутня беззаперечна інформацію про те, якою саме моделлю газоаналізатора проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а захисником надано пояснення щодо загальних відомостей про можливі похибки у газоаналізаторі «Драгер Алкотест» без зазначення конкретної моделі.

Водночас суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Таким чином визначити величину похибки газоаналізатора, за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 , не є можливим.

Так, згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість особи поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеоматеріалами та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Алене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Інших належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130, 221, п.1 ч.1 ст. 247, 251, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2023 року серії ААД №066299 за фактом вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданий 01 серпня 2014 року Центром ДАІ 5111, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків не надані, мешканцем АДРЕСА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: Надєр Л.М.

Постанова вступила в законну силу „___ _______ 20__ року.