Справа № 383/78/24
Номер провадження 3/383/115/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.130 КУпАП, за наступних обставин.

Постановою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2023 року по справі №397/391/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, з призначенням адміністративного стягнення.

Постановою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 11.10.2023 року по справі №397/765/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП з призначенням адміністративного стягнення.

10.01.2024 року о 14 год. 32 хв. в м. Бобринець по вул. Миколаївській, 184, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Mondeo», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіряного покриву обличчя, на запропонування пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або пройти освідування у найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Також до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №541757 від 10.01.2024 року відповідно до якого 10.01.2024 року о 14 год. 32 хв. в м. Бобринець по вул. Миколаївська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Mondeo, державний номер НОМЕР_1 , при цьому Олександрівським районним судом 06.07.2023 року на три роки був позбавлений права керування транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року 17.04.2023 року постановою БАД №160066 ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, чим порушив вимоги п.2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та поштовим конвертом з відміткою установи поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, на офіційному сайті Бобринецького районного суду Кіровоградської області (https://bb.kr.court.gov.ua/sud1101/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду була зазначена дата, час та місце розгляду справи. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, письмових заперечень щодо складених відносно нього протоколів не надав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 належно сповіщався про дату, час і місце розгляду справи за вказаною в протоколі адресою, але будучи обізнаним про складання щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення та про те, що дана справа буде розглядатися у Бобринецькому районному суді Кіровоградської області, не вжив заходів для явки до суду, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи та свідчить про небажання брати участь у розгляді справи, намагання ухилитись від відповідальності.

В практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, Суд зазначає, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України» 3 квітня 2008 року заява N 3236/03).

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, підтверджена дослідженими доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №545885 від 10.01.2024 року, згідно якого 10.01.2024 року о 14 год. 32 хв. в м. Бобринець по вул. Миколаївській, 184, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Mondeo», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіряного покриву обличчя, на запропонування пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або пройти освідування у найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130 КУпАП;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою газоаналізатора «Драгер», згідно якого огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проведення огляду;

оптичним диском з відеозаписами з місця події, на якому міститься відеофайл «WhatsApp Video 2024-01-11 at 07.59.55» з відеореєстратора, встановленого в автомобілі та відеофайл «0000000__0012» з нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовано факт руху транспортного засобу Ford Mondeo, державний номер НОМЕР_1 , та його зупинки працівниками поліції, повідомлення водію про здійснення відеофіксації, перевірки у водія документів, яким виявився ОСОБА_1 . Поліцейський повідомив водію, що від нього чути різкий запах алкоголю та запропонував пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою продуття на місці зупинки алкотестера «Драгер», на що водій відмовився, від проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров`я також відмовився, не заперечив факт вживання алкогольних напоїв до 04 год. 10.01.2024 року.

Зважаючи на обставини вчиненого правопорушення, письмові матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення серії ААД №541757 від 10.01.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП та надані докази, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Статтею 62 Конституції України визначено, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності із ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.ч. 9, 10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст.126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст.126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст.126 КУпАП).

Суддя звертає увагу на те, що повторним відповідно до ст.35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Тобто, для утворення повторності і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, останній повинен бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.ч.2-4 ст.126 КУпАП протягом року, що має підтверджуватися копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, яка набрала законної сили.

Згідно з абз.3 п.3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), повторність правопорушення це повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Відповідно до положень ч.2 ст.291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.15 розділу ІV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06.11.2015 року, копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої цю постанову винесено. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис. У постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначається дата її вручення і ставиться підпис правопорушника. У разі якщо копія постанови по справі про адміністративне правопорушення надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається корінець поштового повідомлення про її отримання.

Однак, до матеріалів справи додана копія постанови серії БАД №160066 від 17.04.2023 року відносно ОСОБА_1 про його притягнення до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, на яку посилається поліцейський в протоколі про адміністративне правопорушення, яка не містить документально підтвердженої інформацією щодо набрання нею законної сили. Так, вказана постанова не містить даних про її вручення особі, на яку було накладено адміністративне стягнення, чи даних про те, що її копія була надіслана цій особі рекомендованим листом. До матеріалів справи також не долучено окремих документів на підтвердження вручення копії зазначеної постанови особі, на яку було накладено адміністративне стягнення, або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Не надано також доказів її виконання сплати штрафу.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, які б підтверджували вчинення ним протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.ч. 2-4 ст.126 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Частиною 1 статті 284 КУпАП передбачено, що копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Зі змістом вказаних норм слідує, що винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення може бути встановлена лише постановою органу державної влади чи її посадової особи, уповноваженою Законом на її винесення.

Довідка т.в.о. начальника Ю.Хандис про притягнення ОСОБА_1 постановою серії БАД №160066 від 17.04.2023 року до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу, без долучення копії постанови компетентного органу (посадової особи) держави про визнання винуватим особи за вказаною частиною статті нормативно-правового акта з інформацією набрання нею законної сили, є неналежним доказом вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою статті 126 КУпАП протягом року. Натомість вказана довідка про притягнення особи до відповідальності носить лише інформаційний характер, яка не замінює копію постанови органу державної влади чи її посадової особи, лише якою може бути встановлено винуватість особи із застосуванням адміністративного стягнення.

З вказаних підстав постановою судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25.01.2024 року справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП була повернута на доопрацювання.

На виконання постанови судді від 25.01.2024 року надано рапорт поліцейського СРПП ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Кучеренка Дмитра від 02.02.2024 року, у якому зокрема міститься посилання на те, що постанова серії БАД №160066 від 17.04.2023 року була направлена на виконання до органів виконавчої служби. Натомість направлення постанови на виконання не свідчить про набрання неб законної сили чи її виконання сплати штрафу.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, які б підтверджували вчинення ним протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.ч. 2-4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Неналежний чи недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

При цьому суддя наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, що є частиною національного законодавства, суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) події і складу адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи надані докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази повторного вчинення ОСОБА_1 протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 2-4 ст.126 КУпАП, а тому провадження по справі відносно останнього підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

На переконання судді, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних та допустимих доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП, визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Отже, позбавлення особи права керування транспортними засобами, якій воно не надавалось, суперечитиме ч.2 ст.30 КУпАП, яка передбачає можливість позбавлення права керування транспортними засобами лише особу, якій воно надано.

Згідно пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Згідно пункту 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно довідки т.в.о. начальника відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління юстиції ГУНП в Кіровоградській області Юрія Хандис від 17.01.2024 року №351/111-4-2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відомостями ГСЦ МВС посвідчення водія не отримував.

Згідно санкції ч.3 ст.130 КУпАП дане адміністративне правопорушення тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами до ОСОБА_1 не може бути застосовано, оскільки останній не має спеціального права особи - права керування транспортними засобами, так як посвідчення водія не отримував, тобто в розумінні санкції ч.3 ст.130 КУпАП не відноситься до водіїв, а належить до інших осіб, до яких згідно санкції ч.3 ст.130 КУпАП не передбачено застосування адміністративного стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно довідки т.в.о. начальника відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління юстиції ГУНП в Кіровоградській області Юрія Хандис від 17.01.2024 року №349/111-4-2024, транспортний засіб «Ford Mondeo», державний номер НОМЕР_1 , за відомостями ГСЦ МВС належить ОСОБА_2 .

Отже, немає підстав у застосуванні до ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, так як транспортний засіб «Ford Mondeo», державний номер НОМЕР_1 у власності ОСОБА_1 не перебуває.

При накладенні стягнення, врахувавши характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його майновий та сімейний стан, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання винного, приходжу до висновку про необхідність призначення адміністративного стягнення в межах санкції частини статті у виді штрафу.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 130, 126, 279, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу №383/78/24, провадження № 3/383/115/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та адміністративну справу №383/79/24, провадження №3/383/144/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, об`єднати в одне провадження, присвоївши №383/78/24, провадження № 3/383/115/24.

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у ви ді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу «Ford Mondeo», державний номер НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.В. Бондаренко