ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/3223/24
Провадження № 3/553/239/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м.Полтава

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Високих М.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

23.11.2023 близько 13 год. 00 хв. за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив у відношенні ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

В суді ОСОБА_1 обставин вчинення правопорушення не заперечував. Пояснив, що проживає з ОСОБА_2 однією сім`єю, але вони не перебувають у шлюбі. 23.11.2023 між ними сталась сварка за місцем проживання, в ході якої він нецензурно ображав потерпілу та, намагаючись вийти з квартири, яка є його власність, з середини вибив двері.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, оцінивши досліджені в судовому засідання докази, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки він вчинив умисні дії психологічного характеру у відношенні потерпілої, тобто вчинив домашнє насильство.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вина правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №376476, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , його пояснення наданими в ході судового розгляду, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та рапортами.

Водночас, суд зазначає, що згідно з протоколом ОСОБА_1 поставлено за провину вчинення домашнього насильства психологічного та економічного характеру.

У свою чергу економічний насильством визнається форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру тощо.

Беручи до уваги, що доказів вчинення ОСОБА_1 дій, які в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» можуть характеризуватись як економічне насильство по відношенню до потерпілої, матеріали справи не містять та виходячи з пояснень особи, яка притягується, до відповідальності, він є власником квартири, в якій пошкодив двері, що не спростовано зібраними доказами, кваліфікація органом Національної поліції його дій за ознакою вчинення домашнього насильства економічного характеру свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшла.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, при цьому враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність порушника судом не встановлено.

Питання про судовий збір вирішено судом в порядку ст. 40-1 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесяті) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих