Справа № 352/226/24
Провадження № 33/4808/315/24
Категорія ст. 126 ч.3 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гриньків Д.В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю водія ОСОБА_1 та його захисника Лушпенка Д.С., розглянувши в режимі відеозв`язку справу за апеляційною скаргою захисника Лушпенка Д.С. на постанову Тисменицького районного суду від 22 лютого 2024 року

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалід 3 групи

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 3 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) місяці.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 10.01.2024 року о 10:05 на автодорозі Н-09 Мукачево-Львів, 313 км +300м, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN BORA номерний знак НОМЕР_1 без права керування, а саме був обмежений у праві керування постановою ДВС від 14.05.2019 року № РНОКПП НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Лушпенко Д.С. вказує, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм процесуального та матеріального права. Вважає, що було порушено право на захист, оскільки порушено національні та міжнародні стандарти розгляду справи, практику ЄСПЛ щодо загальних гарантій особи. Повідомляє, що встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами у межах виконання судового рішення про стягнення аліментів є законним та відповідно таким, що тягне за собою юридичні наслідки, лише за умови дотримання встановленої законом процедури оформлення такого обмеження, а саме: винесення державним виконавцем відповідної постанови; направлення такої постанови боржнику за зареєстрованим місцем його проживання; сплив 10 робочих днів на оскарження постанови; направлення постанови до виконання відповідними органами після закінчення строку на оскарження за умови, що така постанова не була оскаржена або якщо в наслідок її оскарження постанову не було скасовано. Із змісту матеріалів виконавчого провадження апелянт звертає увагу, що дійсно державним виконавцем винесено постанову про встановлення щодо ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, однак при цьому в порушення вимог закону копія такої постанови за зареестрованим місцем проживання останнього ані рекомендованим поштовим відправленням і ні будь-яким іншим способом не направлялась, що в свою чергу позбавило ОСОБА_1 права на оскарження та унеможливлювало направлення такої постанови до виконання відповідними органами. Таким чином, за відсутності в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.3 КУпАП, підтвердження, що державним виконавцем на його адресу, за зареєстрованим місцем проживання, рекомендованим поштовим відправленням направлялась постанова про тимчасове обмеження у праві керувати транспортним засобом, обізнаність та усвідомлення наявності такої заборони з боку ОСОБА_1 носить характер припущення та не доводиться належими та допустимими доказами, що в свою чергу свідчить про відсутність у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. Просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження про підтримання апеляції, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова суду в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова суду щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

В діях ОСОБА_1 є ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

При цьому судом не взято до уваги, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Апеляційний суд не може спростувати доводи захисника Лушпенка Д.С. про те, що суд допустив істотне порушення права ОСОБА_1 на захист, розглянувши справу без його участі. ОСОБА_1 ствердив, що повідомлення про суд не отримував, не давав згоди адвокатові на розгляд справи без нього, захисник ствердив, що суд в нього не з`ясовував цю обставину, чим допустив процесуальне порушення.

Суд при розгляді справи, в порушення ст. 278КУпАП, не перевірив правильність оформлення протоколу про адміністративне правопорушення і не врахував істотні порушення закону при його складанні.

Апеляційним судом встановлено, що працівниками поліції при складанні протоколу було істотно порушено право ОСОБА_1 на захист. Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 на початку процедури оформлення протоколу не було роз`яснено і реально не забезпечено його право на правову допомогу адвоката, що передбачено ст. 59 Кронституції України. На це порушення не звернув увагу суд першої інстанції. Вказане порушення є істотним процесуальним порушенням права ОСОБА_1 на захист, оскільки за принципом «плодів зіпсованого дерева» всі здобуті поліцейськими дані є недопустимими доказами. Таке порушення є безумовною підставою для скасування постанови суду і закриття справи.

За наведених порушень справа щодо ОСОБА_1 підлягала б закриттю за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави. Тому враховуючи загальні принципи правосуддя та практику ЄСПЛ справу щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям справи на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.3 КУпАП.

Інші апеляційні доводи не дають правових підстав для скасування постанови суду через їх необґрунтованість та їх спростування судом першої інстанції. Тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Лушпенка Д.С. задовольнити частково, постанову Тисменицького районного суду від 22.02.2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.3 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький