Провадження № 33/801/376/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гриневич В. С.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

за участі : представника Вінницької митниці Цибко А. В.,

захисника Боруха С. В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),

розглянувши (в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу захисника Боруха Сергія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2024 року по справі № 127/38126/23 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Латвійської Республіки НОМЕР_1 , виданий 03.12.2012, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; ( АДРЕСА_2 ), за порушення митних правил, передбачених частиною шостою статті 481 МК України, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2024 року визнано громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 481 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації легкового автомобіля марки «BMW 730», державний реєстраційний номер Латвійської Республіки НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Як зазначено в постанові суду, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) перевищив встановлений частиною першою статті 380 МК України строк тимчасового ввезення на територію України транспортного засобу легковий автомобіль марки «BMW 730», державний реєстраційний номер Латвійської Республіки НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 .

Не погоджуючись із постановою суду, захисником Борух С. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), подано апеляційну скаргу (вх № 30873 від 10.04.2024), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, не дослідження та ненадання оцінки наявним у справі доказам, просить змінити постанову суду та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції розглянуто справу у відсутності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), чим порушено його права, передбачені статтею 268 КУпАП, положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ніяких листів з відділення Укрпошта не отримував, на час розгляду справи знаходився на лікуванні в Реабілітаційному центрі в м. Києві. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) є громадянином іншої країни, однак під час розгляду справи йому не було запропоновано перекладача та правнича допомога.

Суд першої інстанції не зазначив в постанові суду дату вчинення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) інкримінованого правопорушення та не перевірив строки притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності, враховуючи, що матеріали справи надійшли до суду 7.12.2023.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) є інвалідом другої групи по стану здоров`я, не може здійснити подачу транспортного засобу до іншого митного режиму.

У справі відсутні докази направлення запрошення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) щодо прибуття до Вінницької митниці.

Також заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції з тих підстав, що постанова суду прийнята за відсутності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), її копію заявник отримав 31.03.2024, а апеляційну скаргу подано 10.04.2024, тобто протягом десятиденного строку, встановленого частиною другою статті 294 КУпАП з дня отримання копії постанови суду.

30.04.2024 року до Вінницького апеляційного суду надійшло клопотання (вх. № 1589) захисника Борух С. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), до якого долучено документи, що підтверджують факт того, що ОСОБА_3 є волонтером.

У судовому засіданні ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та його захисник Борух С. В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник Вінницької митниці ОСОБА_4 заперечив проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Щодо клопотання про поновлення строку на оскарження.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Норми КУпАП не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

З матеріалів справи вбачається, що постанова суду прийнята за відсутності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), її копію заявник отримав 31.03.2024, а апеляційну скаргу подано 10.04.2024, тобто протягом десятиденного строку, встановленого частиною другою статті 294 КУпАП з дня отримання копії постанови суду.

З огляду на зазначене, наведені в клопотанні про поновлення строку причини пропуску ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), в інтересах якого діє захисник Борух С. В., строку на оскарження постанови суду суд апеляційної інстанції вважає поважними та доходить висновку про поновлення строку на оскарження постанови суду, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження.

Щодо перегляду справи апеляційним судом.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 481 МК України зроблено судом першої інстанції на підставі наступних доказів :

- протоколу про порушення митних правил № 0554/401000/23 від 6.11.2023, згідно якого 10.10.2023 за №33759/41/21/032-2023 на адресу Вінницької митниці надійшов лист від Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДЦП НП України, щодо транспортного засобу особистого користування BMW 730, р. н. Латвійської Республіки НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_3 . Перевірочними заходами встановлено, що транспортний засіб особистого користування BMW 730, р. н. Латвійської Республіки НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_3 ввезено на митну територію України 23.07.2022 в зоні діяльності Львівської митниці громадянином Латвійської Республіки ОСОБА_1 у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року».

26.10.2023 за вих. №7.12-4/20-03/10/7624 на адресу місця проживання ОСОБА_1 надіслано запрошення щодо прибуття до Вінницької митниці з метою надання пояснень по факту перевищення строку тимчасового ввезення зазначеного вище транспортного засобу особистого на митну територію України.

Станом на 06.11.2023 ROLEDERS ALEKSANDRS до митниці не прибув, зазначений транспортний засіб за межі митної території України не вивезено, не поміщено в інший митний режим, інформація щодо звернення про продовження терміну перебування транспортного засобу на митній території України в АСМО «Інспектор» Держмитслужби відсутня.

/а. с. 2/.

- копії листа від 10.10.2023 № 33759/41/21/032-2023 заступника начальника ДПП Управління ПП у Вінницькій області адресоване Вінницькій митниці та фотокопією /а. с. 5-6/.

- запрошення Вінницької митниці адресоване ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від 26.10.2023 № 7.12-4/20-03/10/7624 та підтвердження отримання листа РП № 957 /а. с. 7-8/.

- витягу з АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ /а. с. 9-11, 42/

- повідомлення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від 7.11.2023 № 7.12-4/20-03/10/7939, підтвердження отримання листа РП № 330 /а. с. 14/

- доповідної записки від 6.11.2023 головного державного інспектора Новицького О. /а. с. 15-16/

- протоколу про порушення митних правил № 4883/20900/19 від 19.12.2019 /а. с. 17-18/

- заяви Вінницької митниці від 5.12.2023 № 7.12-4/20-01/8.19/8627 /а. с. 19-21/.

Протокол про порушення митних правил та додатки передано Вінницькою митницею до суду 7.12.2023 року (вх № 100792) /а. с. 19-21/, тобто протягом шестимісячного строку, встановленого частиною першою статті 467 МК України з дня виявлення правопорушення (26.10.2023).

Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (стаття 487 МК України).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України (стаття 495 МК України).

Відповідно до частини першої статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Суд апеляційної інстанції вважає, що докази, які містяться у справі, свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу порушення митних правил, передбачених частиною шостою статті 481 МК України.

Диспозиція частини шостої статті 481 МК України передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання (стаття 103 МК України).

Згідно з частиною першою статті 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) перевищив встановлений частиною першою статті 380 МК України строк тимчасового ввезення на територію України транспортного засобу легковий автомобіль марки «BMW 730», державний реєстраційний номер Латвійської Республіки НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 .

Правопорушення митних правил, вчинене ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) виявлено 26.10.2023 року при здійсненні перевірочних заходів після отримання 10.10.2023 за №33759/41/21/032-2023 листа від Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДЦП НП України щодо транспортного засобу особистого користування BMW 730, р. н. Латвійської Республіки НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_3 .

Відповідно до статті 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Питання про відповідальність за адміністративні правопорушення, вчинені на території України іноземцями, які згідно з чинними законами та міжнародними договорами України користуються імунітетом від адміністративної юрисдикції України, вирішуються дипломатичним шляхом.

Апеляційний суд звертає увагу, що у відповідності до п. 6 розділу VIII порядку виконання митних формальностей згідно заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657 та зареєстрованим МЮУ 02.10.2012 за № 1669/21981 належним доказом на підтвердження факту дії обставин непереборної сили на митній території України, є :

- документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку;

- примірник акта про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу та таким іншим митним органом проводився огляд;

- письмове підтвердження митного органу, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу і таким іншим митним органом огляд не проводився згідно з абзацом четвертим пункту 5 цього розділу.

Матеріали справи не містять вищезазначених доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не міг вивезти автомобіль BMW 730, р.н. Латвійської Республіки НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_3 через дії обставин непереборної сили або особистих обставин (з підтвердженням цих обставин відповідними доказами).

Вчинене ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) порушення митних правил є триваючим і вважається закінченим з моменту його виявлення, дії останнього правильно кваліфіковані за частиною шостою статті 481 МК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції розглянуто справу у відсутності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), чим порушено його права, передбачені статтею 268 КУпАП, положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ніяких листів з відділення Укрпошта він не отримував, на час розгляду справи знаходився на лікуванні в Реабілітаційному центрі в м. Києві апеляційний суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) був обізнаний про те, що на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області знаходить дана справа, ним заявлявся відвід судді Гриневич В. С. /а. с. 39/. Зі справи вбачається, що судом першої інстанції повідомлявся ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить наявне у справі рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 978, яке повернулося до суду з відміткою «адресат відсутні за вказаною адресою» /а. с. 49-50/.

Саме цю адресу ( АДРЕСА_1 ) зазначає ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), як адресу місця проживання в поданій до апеляційного суду заяві про ознайомлення з матеріалами справи.

Сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, яку суд з дотриманням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що справа перебувала на розгляді в суді першої інстанції з 7.12.2023 по 11.03.2024.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, строки розгляду справи в суді першої інстанції, суд першої інстанції правомірно провів розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, зокрема щодо охорони прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Завданням апеляційного провадження є перегляд за апеляційною скаргою справи і судового рішення на предмет правильності встановлення судом першої інстанції обставин у справі та застосування норм права. Враховуючи, що суд апеляційної інстанції покликаний забезпечити виправлення помилок суду першої інстанції як у питаннях факту (правильність оцінки доказів і встановлення обставин), так і в питаннях права (правильність застосування матеріального і процесуального права), вважаю, що розглянувши справу з участю ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та його захисника Боруха С. В., суд апеляційної інстанції забезпечив право особи брати участь у судовому засіданні, давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання, а отже відсутність ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в судових засіданнях суду першої інстанції не може бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, адже розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

З огляду на наведене, вважати, що судом були порушені права ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), передбачені статтею 268 КУпАП немає.

Твердження в апеляційний скарзі про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) є громадянином іншої країни, однак під час розгляду справи в суді першої інстанції йому не було запропоновано перекладача та правнича допомога, апеляційний суд не вважає такими, що дають правові підстави для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки будучи обізнаним про розгляд справи в суді першої інстанції, подаючи до суду клопотання з процесуальних питань (клопотання про відвід судді) ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не просив суд призначити йому перекладача та захисника, самостійно подавав клопотання.

Крім цього, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) подавав особисто також заяви з процесуальних питань до апеляційного суду написані власноручно на українській мові /а. с. 83 (заява про ознайомлення з матеріалами справи)/, самостійно знайомився з матеріалами справи /акт Вінницького апеляційного суду від 30.04.2024/, в судовому засіданні надавав пояснення на запитання суду, під час розгляду справи в апеляційному суді користувався послугами професійного захисника, а тому підстав вважати, що судом першої інстанції допущено порушення вимог статті 274 КУпАП апеляційний суд не вбачає.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не зазначив в постанові суду дату вчинення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) інкримінованого правопорушення та не перевірив строки притягнення його до адміністративної відповідальності, враховуючи, що матеріали справи надійшли до суду 7.12.2023, апеляційний суд відхиляє, оскільки протокол про порушення митних правил та додатки передано Вінницькою митницею до суду 7.12.2023 року (вх № 100792) /а. с. 19-21/, тобто протягом шестимісячного строку, встановленого частиною першою статті 467 МК України з дня виявлення правопорушення (26.10.2023).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) є інвалідом другої групи по стану здоров`я, не може здійснити подачу транспортного засобу до іншого митного режиму, апеляційний суд оцінює критично, оскільки суду не надано доказів, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) є інвалідом другої групи, тоді як висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Необґрунтованими апеляційний суд вважає також доводи апеляційної скарги про те, що у справі відсутні докази направлення запрошення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) щодо прибуття до Вінницької митниці, оскільки в матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення про вручення запрошення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) /а. с. 8 (РП № 957), а. с. 14 (РП № 330)/.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі аргументи та зібрані у справі докази дають правові підстави для зміни постанови суду першої інстанції в частині застосованого адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за частиною шостою статті 481 МК України з наступних підстав.

Всупереч вимогам статті 33 КУпАП, при накладені стягнення судом не враховано належним чином характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставин, що пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

При наявності альтернативного стягнення, передбаченого санкцією частиною шостою статті 481 МК України суддя застосував стягнення у виді конфіскації автомобіля, однак не обґрунтував даного рішення. Постанова суду не містить висновків про недоцільність призначення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції частини шостої статті 481 МК України.

Враховуючи те, що автомобіль потрібен ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) для роботи (працює волонтером), а також по стану здоров`я, відсутні обставини, що обтяжують його відповідальність, відтак суд вважає можливим змінити постанову суду в частині застосування адміністративного стягнення та призначити ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення порушення митних правил, передбачених частиною шостою статті 481 МК України адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 грн.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), в інтересах якого діє захисник Борух Сергій Володимирович, строк на оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2024 року по справі № 127/38126/23.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2024 року по справі № 127/38126/23 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за порушення митних правил, передбачених частиною шостою статті 481 МК України змінити в частині застосування адміністративного стягнення.

Призначити ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення порушення митних правил, передбачених частиною шостою статті 481 МК України адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота