Справа № 204/45/24
Провадження № 3/204/332/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає у кв. АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

09 січня 2024 року на адресу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 січня 2024 року справу передано у моє провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 155/24-10 від 08 рудня 2023 року, ОСОБА_1 , який головою правління ПАТ «АТП 11263», у період часу з 01 січня 2017 року по 30 червня 2023 року по вул. Орловській, 21 у м. Дніпрі, вчинив правопорушення у перевіряємому періоді з 01 січня 2017 року по 30 червня 2023 року, а саме: порушення абз. «е» п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу, знижено податок на доходи фізичних осіб на загальну суду 54516 гривень 07 копійок, в тому числі по періодам: 02.2020 961 гривня 56 копійок, 05.2020 1334 гривні 24 копійки, 06.2020 1187 гривень 86 копійок, 07.2020 1535 гривень 04 копійки, 08.2020 920 гривень 83 копійки, 09.2020 1434 гривні 51 копійка, 10.2020 1023 гривні 88 копійок, 11.2020 234 гривні 60 копійок, 12.2020 2557 гривень 32 копійки, 01.2021 2581 гривня 78 копійок, 02.2021 1155 гривень 75 копійок, 03.2021 1213 гривень 98 копійок, 04.2021 1901 гривня 31 копійка, 05.2021 809 гривень 34 копійки, 06.2021 1673 гривні 74 копійки, 07.2021 3320 гривень 88 копійок, 08.2021 5205 гривень 60 копійок, 09.2021 1831 гривня 70 копійок, 10.2021 1846 гривень 74 копійки, 11.2021 2052 гривні 37 копійок, 12.2021 4198 гривень 50 копійок, 01.2022 1863 гривні 23 копійки, 02.2022 1487 гривень 71 копійка, 03.2021 803 гривні 43 копійка, 05.2022 796 гривень 71 копійка, 06.2022 3063 гривні 96 копійок, 07.2022 2816 гривень 90 копійок, 08.2022 2438 гривень 30 копійок, 09.2022 2264 гривні 30 копійок, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП. Правопорушення встановлено актом перевірки № 3950/04-36-07-02/03116157 від 08 грудня 2023 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких письмових заяв та клопотань до суду не подав, причини неявки суду не відомі.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Приписами ч. 1 ст. 163-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Положення ч. 1 ст. 268 КУпАП, відповідно до яких визначено випадки обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містять ст. 163-4 КУпАП, а тому у даному випадку участь ОСОБА_1 при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, що складений відносно нього за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, не є обов`язковою.

Відтак, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 245 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КУпАП України.

Так, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення надано витяг з акту № 3950/04-36-07-02/03116157 від 08 грудня 2023 року, однак останній не може слугувати належним доказом у справі, оскільки він не містить інформації про те, ким, коли, кого та за який період перевіряли.

Більш того, з вказаного витягу з акту перевірки не вбачається, що його зміст доведений до ОСОБА_1 , а його копія ним отримана.

Разом з цим, суд зазначає, що зі змісту вказаного витягу вбачається, що перевіркою, з-поміж іншого встановлено, що в подорожніх листах службових легкових автомобілів Audi Q 850 guattro таVolkswagen Touareg зазначено тільки загальний пробіг автомобілів та витрати пального за місяць, натомість первинних документів про використання цих легкових автомобілів у господарській діяльності, зокрема наказів по підприємству, фактичний маршрут, призначення пересування тощо не надано, а тому визначається як додаткове благо, надане фізичній особі - найманому робітнику, який зазначений в подорожньому листку.

При цьому, суд зазначає, що жодних відомостей щодо реєстраційних даних транспортних засобів Audi Q 850 guattro таVolkswagen Touareg (їх реєстраційних номерів, VIN-кодів тощо), а також доказів того, що останні є службовими автомобілями ПАТ «АТП 11263», головою правління якого є ОСОБА_1 , матеріали справи не містять, так само, як і висновки акту перевірки щодо того, ким саме було вчинено порушення вимог податкового законодавства.

Отже, докази, які надані працівниками ДПС на підтвердження вчинення вищевказаного правопорушення ОСОБА_1 вважаються неналежними та не приймаються судом до уваги.

Разом з цим, суд зазначає, що Верховний Суд у своїй постанові від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17 вказав на те, що сам факт визнання особою вини не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені норми законодавства та правові позиції закріплюють те, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КУпАП України.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу органу правосуддя, як незалежного арбітра, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає те, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно із приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Дані, що викладено в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд позбавлений можливості за відсутності належних, об`єктивних та допустимих доказів, всебічно, повно та об`єктивно дослідити обставини справи, встановити винність чи невинність особи у вчинені адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим, відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 163-4, 247, 268, 283-285, 287, 289 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Суддя А.І. Приваліхіна