Справа № 643/1475/24
Провадження № 3/643/1125/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Козача Лопань Дворичанського району Харківської області, який проживає за адресою АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

06.02.2024 року о 12:39 год у м. Харкові по вул. Валентинівській, буд. 29Б, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на регульоване перехрестя з вулицею Гвардійців Широнінців на заборонений (жовтий) сигнал світлофора та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

06.02.2024 року о 12:39 год у м. Харкові водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Валентинівській, буд. 29Б, здійснюючи поворот ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності та на регульованому перехресті з вул. Гвардійців Широнінців скоїв зіткнення з автомобілем «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по вул. Валентинівській. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, подав до суду письмові пояснення, відповідно до змісту яких свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав та пояснив, що він виїхав на перехрестя на зелений мигаючий сигнал світлофора, а поліцейськими не було повно та всебічно встановлені всі обставини справи. ОСОБА_3 особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та П.І.Б. поліцейського працівником поліції у протоколі зроблено не розбірливим почерком та не друкованими літерами. Зі змісту протоколу неможливо зрозуміти в якому місці і ким саме він складений, яке звання і прізвище у поліцейського, який зміст правопорушення, дані учасників ДТП, номери автомобілів та обставини самої події. У матеріалах справи відсутні докази порушення ПДР ОСОБА_1 . На схемі місця ДТП графічно не зображено та не зафіксовано чітко і зрозуміло реальні обставини ДТП, автомобіль «Mitsubishi» зображений на смузі руху, з якої він здійснював поворот ліворуч, а реально він зупинився на смузі зустрічного руху, по якій рухався автомобіль «Fiat». Також на схемі не зазначена ширина тротуарів, відсутній дорожній знак «пішохідний перехід», який розташований перед автомобілем «Fiat». Відсутнє зображення слідів осипу і рідини та ін. Про те, що схема ДТП не відповідає обставинам справи свідчать фотографії з місця ДТП, на яких вірно зображено розташування автомобілів «Mitsubishi» і «Fiat» та конфігурацію проїзної частини. За таких обставин ОСОБА_1 просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що на момент включення жовтого сигналу світлофору його автомобіль перетнув стоп-лінію та виїхав на перехрестя, а отже він повинен був керуватися вимогами п. 16.8. Правил дорожнього руху, згідно з яким водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. За таких обставин, ОСОБА_2 повинен був покинути перехрестя в наміченому напрямку, тобто повернути ліворуч з вул. Валентинівській по вул. Гвардійців Широнінців, що він і робив допоки з ним не зіткнувся автомобіль «Fiat Ducato».

ІІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Згідно з п. 8.7.3. Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення:

а) зелений дозволяє рух;

б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.

Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків;

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло;

г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Пунктом 16.6 Правил дорожнього руху передбачено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

ІV. Оцінка суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 06.02.2024 року серії ААД № 743461, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- рапортом;

- схемою місця ДТП від 06.02.2024;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;

- відеозаписом ДТП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 06.02.2024 року серії ААД № 743247, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- рапортом;

- схемою місця ДТП від 06.02.2024;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

- відеозаписом.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Доводи ОСОБА_1 в частині того, що він виїхав на перехрестя на зелений мигаючий сигнал світлофора суд вважає безпідставними та до уваги не приймає, оскільки з дослідженого судом відеозапису ДТП чітко вбачається, що ОСОБА_1 всупереч вимог п. 8.7.3. Правил дорожнього руху виїхав на регульоване перехрестя саме на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Посилання ОСОБА_1 на те, що схема ДТП не відповідає обставинам справи суд до уваги не приймає, оскільки вказана схема ДТП підписана ОСОБА_1 та іншим учасником ДТП без зауважень та заперечень, в т.ч. щодо розташування автомобілів, ширини тротуарів, наявних дорожніх знаків тощо. ОСОБА_1 не обґрунтовано наявності обставин, які б перешкодили йому ознайомитися зі схемою ДТП і у випадку незгоди з нею внести до неї відповідні зауваження та заперечення.

Грубих порушень вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, судом не встановлено.

Всі інші доводи ОСОБА_1 жодним чином не підтверджують відсутність його вини у вчиненні ДТП, а відтак судом до уваги не приймаються.

Доводи ОСОБА_2 та його захисника в частині того, що у даній дорожній обстановці ОСОБА_2 діяв у відповідності з вимогами п. 16.8. Правил дорожнього руху суд жодним чином не свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки у даній дорожній обстановці ОСОБА_2 був зобов`язаний виконати вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху незалежно від дотримання чи недотримання ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

V. Накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , з метою виховання правопорушників та попередження наступних правопорушень, суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

VІ. Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з них слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 35, 124, 251, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Н.В. Новіченко