Справа № 214/2013/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 травня 2024 року , суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Малаховська І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Встановив:

02.02.2024 року о 20-00 год. громадянин ОСОБА_1 перебуваючи за місцем мешкання вчинив дії психологічного характеру відносно своєї неповнолітньої племінниці . гр.. ОСОБА_2 , а саме в телефонному режимі висловлювався в її бік нецензурною лайкою чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашнього насильства».

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини зазначені в протоколі визнав частково. Суду пояснив, що дитину сварив через те. Що вона отримує погані оцінки в школі. Наразі він не працює, не має доходів для утримання себе і племінниці. Вказав, що він має з дитиною добрі стосунки, не зловживає без приводу алкогольними напоями.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_3 суду пояснила, що дитина ОСОБА_4 вилучена із сім`ї ОСОБА_1 через те що він зловживає алкогольними напоями та постійно вчиняє відносно ОСОБА_4 домашнє насильство. Наразі дитина проживає разом з біологічним родичем. Під час розмови з ОСОБА_4 встановлено, що вона не хоче спілкуватися і боїться повертатися до опікуна ОСОБА_1 через його знущання над нею.

Вислухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та представника служби у справах дітей ОСОБА_5 , дослідивши письмові матеріали справи,вважаю,що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Судом було досліджено наступні письмові матеріали справи:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 384333 від 24.02.2024 року відповідно до якого 02.02.2024 року о 20-00 год. громадянин ОСОБА_1 перебуваючи за місцем мешкання вчинив дії психологічного характеру відносно своєї неповнолітньої племінниці . гр.. ОСОБА_2 , а саме в телефонному режимі висловлювався в її бік нецензурною лайкою чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашнього насильства».

-рапорт, відповідно до якого 03.02.2024 року до ВП № 4 КРУП з письмовою заявою звернувся гр.. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 про те, що опікун гр.. ОСОБА_1 , 26.02.1969 року його сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем мешкання АДРЕСА_1 систематично вчиняє домашнє насильство психологічного характеру;

-протокол прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 03.02.2024 року;

-письмові пояснення ОСОБА_1 ;

-письмові пояснення ОСОБА_6 ;

-свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 .

-

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 цього Кодексу адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, а саме, вчинення психологічного насильства над особою малолітнього віку (13 років), особа порушника, якому 55 років, який не працює, вживає спиртні напої та має низький рівень самокритики, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності до ст. 1 п. 14 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши всі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про доведеність вини правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При вирішенні питання, про вид адміністративного стягнення, яке може бути накладене на ОСОБА_1 судом враховано, що останній не працевлаштований, не має самостійного постійного доходу, що виключає можливість накладення стягнення у виді штрафу; має скарги на біль у ногах, кожного дня приймає ліки, проте, не має інвалідності, не досяг пенсійного віку, що, на думку суду, виключає можливість призначити стягнення у виді громадських робіт; вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносної своєї племінниці ОСОБА_4 2008 року народження, тобто малолітньої особи, в судовому засіданні не розкаявся та належних висновків для себе не зробив.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи ОСОБА_1 . його матеріального та фізичного стану, та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, вважаю за доцільне накладення на винного адміністративного стягнення у виді трьох діб адміністративного арешту.

Керуючись ст.ст. 33-35, ч. 2 ст. 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді трьох діб адміністративного арешту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду .

Суддя І.Б. Малаховська.