Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Філіповича В.Є., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2024 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП остаточно накладене на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік,

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 14 жовтня 2023 року о 09 год. 50 хв. у м. Луцьку по вул. Набережна, керував автомобілем Volvo XC90, НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідніть, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у лікаря. Такі дії кваліфіковані поліцейським, як порушення п.2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 14 жовтня 2023 року о 08 год. 50 хв. у м. Луцьку по вул. Набережна, 6, ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського Бондара Т.В., а саме: припинити правопорушення (надати документ, що посвідчує особу) та не чинити опір під час затримання.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що працівники поліції не роз`яснили йому його прав та обов`язків, зокрема права на правову допомогу. Вважає, що немає жодного допустимого доказу про наявність факту керування ним автомобілем в стані сп`яніння. Вказує на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі. Крім того, зазначає, що зважаючи на усі обставити та порушення поліцейським його прав та законних інтересів безпідставним є інкриміноване йому адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП, стверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 418025 та серії ВАВ № 353061 від 14.10.2023, зі змістом яких ОСОБА_1 був ознайомлений та засвідчив власним підписом (а.с.1,2), протоколом про адміністративне затримання від 14.10.2023 (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.10.2023, в якому зафіксовано ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 ,а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, не природня блідість, виражене тремтіння пальців рук (а.с.4), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 584 від 14.10.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду (а.с.5), довідкою УПП у Волинській області про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.7), рапортом працівника поліції (а.с.8), відеозаписом з бодікамери працівника поліції на якому зафіксовані обставини, які передували складенню адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130, ст.185 КУпАП (а.с.10), а також іншими матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав та обов`язків, зокрема права на правову допомогу є безпідставними і не заслуговують на увагу, так як суперечать матеріалам справи.

Так, з протоколу серії ААД № 418025 від 14 жовтня 2023 року, складеного щодо ОСОБА_1 , убачається, що у відповідній графі наявний підпис самого ОСОБА_1 , якому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.1).

Крім того, на відеозаписі з бодікамери поліцейських, наявний факт роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, зокрема права на правову допомогу. Більше того, працівниками поліції кілька разів було запропоновано ОСОБА_1 адвоката, від якого він відмовився. (а.с.10).

Не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі, оскільки вони є необґрунтованими та спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Як вбачається з відеозапису з бодікамер поліцейських, на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, ОСОБА_1 неодноразово роз`яснювався обов`язок пройти огляд для визначення стану сп`яніння, або ж скористатися правом відмовитися від огляду. Тривалий час ОСОБА_1 не давав чіткої відповіді на запитання працівників поліції та медичних працівників про те, чи бажає він пройти огляд, намагався тягнути час та мотивував це тим, що він не знає чи проходити йому огляд тому, що не є юридично обізнаним. Після чергового роз`яснення обов`язку пройти огляд ОСОБА_1 було повідомлено, що його дії будуть рахуватися, як факт відмови від проходження огляду (а.с.10).

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду, не заслуговують на увагу та повністю спростовуються вказаним відеозаписом.

При цьому слід відмітити, що ні КУпАП, ні Правила дорожнього руху, ні Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, не передбачають обов`язкову присутність захисника під час проходження особою, яка керувала транспортним засобом, огляду на стан сп`яніння.

Більше того, п.2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що у даному випадку ОСОБА_1 відмовився виконувати, у зв`язку з чим і був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Наявність в матеріалах справи фрагментів відеозаписів та інших доказів, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.5 ПДР, а тому є допустимими і належними доказами.

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Наданий відеозапис повністю відображає подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Крім того, згідно консультаційного висновку спеціаліста № 585 (час 13 год. 00 хв.), 14 жовтня 2023 року, в ОСОБА_1 встановлений діагноз тверезий, встановлено ознаки вживання канабіоїдів (а.с.29). Тому, вказаний висновок не тільки не спростовує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а навпаки підтверджує правдивість вказаних у протоколі ознак наркотичного сп`яніння.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП то вони є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах доказами. Зокрема, відеозаписом з місця зупинки транспортного запису (а.с.10) та протоколом серії ВАВ № 353061 від 14 жовтня 2023 року (а.с.1).

Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки жодним чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, які ставляться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.

Апеляційним судом у повному обсязі досліджені та проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст185 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та на підставі ст.36 КУпАП обґрунтовано наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч.1 ст.130 КУпАП, безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2024 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов