Справа № 462/9811/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2024 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 01.12.2023 о 19.15 год. за адресою на вул. Городоцька, 221 у м. Львові, керував транспортним засобом марки Mazda 3, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager 6820, тест № 1796 та результат тесту становить 2,23 ‰, чим порушив порушив вимоги п. 2.9. а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 пояснив, що факту керування транспортним засобом саме ним не пам`ятає, оскільки після отриманої ним раніше травми голови внаслідок дорожньо-транспортної пригоди має порушення пам`яті. Пояснив, що того дня ввечері повертався додому із малолітнім сином, якого забрав із дитячого садочка. По дорозі додому зустрівся із знайомим, який запросив його спробувати домашнє вино, на що він погодився. Після того як він разом із знайомим випив один бокал вина, близько 19 год. вирішив повертатись додому, надалі подій не пригадує, останнє, що пам`ятає, це як він йшов із сином у напрямку дому та на вулиці він із кимось зустрівся і його попросили сісти за кермо автомобіля та кудись поїхати, однак хто саме з його знайомих це був і чи він дійсно керував транспортним засобом не може згадати. Просив суд врахувати, що на даний час він самостійно займається вихованням двох дітей, оскільки його дружина тимчасово перебуває за кордоном, а водійське посвідчення йому необхідне для того, щоб відвозити і забирати молодшого сина в садочок, а старшого сина в школу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я 9 листопада 2015 року за № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (п.п. 6, 7 розділу І Інструкції).

Суд критично оцінює надані у суді ОСОБА_1 пояснення, оскільки як встановлено із оглянутого у судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейських з місця події, ОСОБА_1 не заперечував факту перебування в стані алкогольного сп`яніння та результат тесту, проведеного приладом «Drager» на місці дорожньо-транспортної пригоди за його участю, зокрема з підстав того, що не керував транспортним засобом, будь-яких відомостей про іншу особу, яка, на його думку, керувала автомобілем не повідомляв, відтак пояснення ОСОБА_1 розцінюються судом, як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності та повністю спростовуються наявними матеріалами справи.

Так, винуватість ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 567954 від 01.12.2023, результатом приладу Alcotest Drager 6820 № 1796 від 01.12.2023, згідно якого показник тесту гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 2,23‰, актом огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 погодився із результатом огляду на стан сп`яніння, та долученим до матеріалів справи відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із врахуванням даних про особу правопорушника в сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 10.10.2022, відтак на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Б.М. Гедз

Оригінал постанови