ПОСТАНОВА

Іменем України

21.02.2024 Справа №607/2964/24 Провадження №3/607/1802/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

09.02.2024 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 567720 від 27.01.2024 зазначено, що 27.01.2024 приблизно о 00 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на вул. Галицькій, 39 в м. Тернополі, нецензурно лаявся та нецензурно висловлювався на адресу працівників поліції, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 567719 від 27.01.2024 зазначено, що 27.01.2024 приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці на вул. Галицькій, 39 в м. Тернополі, у місці вчинення адміністративного правопорушення, на законну вимогу поліцейських не пред`явив документ, що посвідчує особу, та не представився.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винуватим себе в інкримінованих адміністративних правопорушеннях не визнав. Пояснив, що дійсно перебував у зазначених в протоколі місці та часі, оскільки бажав допомогти подрузі, відносно якої складали адміністративні матеріали. Зазначив, що нецензурною лайкою не висловлювався взагалі та на адресу працівників поліції зокрема. Не заперечував, що не виконав вимогу поліцейського та не надав документ, що посвідчує особу, оскільки не вважав, що двір будинку є громадським місцем.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

При цьому ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Щодо адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у дрібному хуліганстві, тобто нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 567720 від 27.01.2024 вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується те, що 27.01.2024 приблизно о 00 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на вул. Галицькій, 39 в м. Тернополі, нецензурно лаявся та нецензурно висловлювався на адресу працівників поліції, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі суду надано протокол серії АЗ № 139734 від 27.01.2024 про адміністративне затримання ОСОБА_1 , рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Дзьоби О.А., рапорт командира роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Кореницького В.В. та відеозапис з нагрудних камер працівників поліції № 474346, № 474455 (назва файлу «export-klp31»).

Разом з тим жоден із цих доказів не підтверджує факт висловлювання ОСОБА_1 27.01.2024 приблизно о 00 год. 30 хв. нецензурною лайкою, у тому числі на адресу працівників поліції. Так, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції № 474346 починається з 00 год. 44 хв., а з нагрудної камери № 474455 з 00 год. 55 хв., тобто поза межами часу, про який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому суд не приймає до уваги як докази зазначені вище рапорти поліцейських, оскільки рапорт не є документом, який підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у справі, а лише є засобом передачі інформації від однієї службової особи до іншої.

Так само протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не є імперативним фактом доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Жодні інші докази, як то пояснення свідків, які були присутні на місці події, інший відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції тощо, які б всебічно, повно та об`єктивно висвітлювали обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП, суду не надані.

Так, за змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так само ЄСПЛ неодноразово, зокрема, у справах «Кобець проти України» (рішення від 14.02.2008), «Берктай проти Туреччини» (рішення від 08.02.2001), «Леванте проти Латвії» (рішення від 07.11.2002) вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

З урахуванням викладеного суд встановив, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та наявність у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП суд зазначає таке.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчиненні таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно з п. 10, 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до п. 5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану,затвердженого постановою КМУ № 1456 від 29.12.2021, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у випадках порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану (п. 7 Порядку).

26.02.2022 наказом начальника Тернопільської обласної військової адміністрації на території Тернопільської області встановлена комендантська година з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. При цьому 14.04.2022 тривалість комендантської години була змінена та встановлена з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв., а з 01.04.2023 - з 00 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв.

Згідно з п. 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573, під час дії комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності.

На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Системний аналіз зазначених положень законодавчих та нормативних актів дає підстави дійти висновку, що уповноважена особа Національної поліції, якою є патрульний поліцейський, мала законні повноваження вимагати від ОСОБА_1 , який 27.01.2024 приблизно о 01 год. 00 хв., тобто під час дії комендантської години, перебував у дворі будинку, доступ до якого є вільним, документи, що посвідчують особу ОСОБА_1 , а останній зобов`язаний був виконати законну вимогу поліцейського та надати для огляду такі документи.

При цьому Конституційний Суд України у своєму рішенні № 10-рп/2011 від 11.10.2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги».

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Суд встановив, що 27.01.2024 приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на вул. Галицькій, 39 в м. Тернополі, на неодноразову законну вимогу поліцейських не пред`явив документ, що посвідчує особу, та не представився.

Указане підтверджується зазначеними вище відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції № 474346, № 474455 (назва файлу «export-klp31»), з яких вбачається, що працівник поліції неодноразово вимагав від ОСОБА_1 надати документ, що посвідчує особу останнього, а ОСОБА_1 відмовлявся виконати таку вимогу. При цьому сам поліцейський представився ОСОБА_1 та пред`явив документ, що посвідчував його особу.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а саме: злісна непокора законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

З урахуванням викладеного суд доходить переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному санкцією ст. 185 КУпАП, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 7, 10, 27, 33-35, 40-1, 173, 185, 245, 251-252, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Cуддя І. В. Марциновська