Справа № 452/2637/23 Головуючий у 1 інстанції: Галин В.П.
Провадження № 33/811/143/24 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Шийки І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Шийки І.І. на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 січня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 січня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 20.06.2023 о 11 год. 48 хв. у м. Самборі на вул. Коновальця, 18, Львівської області, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, розширені зіниці очей. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеофіксації: нагрудну бодікамеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді захисник Шийка І.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 та сам ОСОБА_1 , які повідомили, що поліцейська ОСОБА_3 була відсутня на час зупинки транспортного засобу. Направлення на огляд на місці зупинки не виписувалось. Крім того, з долученого відеозапису присутність поліцейської ОСОБА_4 не зафіксована.

Звертає увагу на те, що матеріали справи не містять підтверджень відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Вказує, що на відеозаписі з нагрудної камери вбачається, що поліцейська ОСОБА_4 відсутня на місці, тому направлення на огляд на місці не складалось, що свідчить про те, що у встановленому законом порядку водія не було скеровано на огляд.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , захисник Шийка І.І. апеляційну скаргу підтримали, просили її задоволити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Шийки І.І., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від серії ААД № 279013 від 20.06.2023 (а.с. 3);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 7);

рапортом поліцейської ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Маркович Н. від 20.06.203 зі змісту якого вбачається, що з 08:00 год. 20.06.2023 по 20:00 год. 20.06.2023 вона знаходилась на чергуванні в автопатрулі ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, спільно із інспектором ВРПП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ст. лейтенантом поліції Груцою С.П. та поліцейським ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Голишом М.Б. Так, близько 11:48 год., знаходячись у м. Самборі на вул. Коновальця, 18 було виявлено автомобіль марки «Волькваген Пассат», номерний знак НОМЕР_1 та який був припаркований з порушенням ПДР, а саме: порушив п. 15.9г (зупинився ближче 10 м від пішохідного переходу). Підійшовши до вище вказаного автомобіля, представившись водієві, назвавши причину та згідно п. 2.1 ПДР, запропонували пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, на що останній погодився та згідно даних документів було встановлено, що даним водієм являється громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 . Під час розмови із водієм ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: (порушення координації рухів, розширені зіниці очей), а тому водію було запропоновано проїхати в Самбірську ЦЛ для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння лікарем наркологом, на що останній відмовився. Тому було складено протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 6);

відеозаписом з нагрудних камер відповідно до якого працівники поліції зупинили ОСОБА_1 та вививши у нього ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд в медичному закладі. Від огляду ОСОБА_1 відмовився. Після відмови ОСОБА_1 від огляду, працівник поліції роз`яснив наслідки відмови, та повідомив, що буде складено протокол (а.с. 7).

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що поліцейська ОСОБА_4 не могла складати адміністративні матеріали, оскільки, як вбачається з наявного у матеріалах справи рапорту, поліцейська ОСОБА_4 була у складі екіпажу, тому є уповноваженою особою на складання відповідних матеріалів.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 січня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Шийки І.І. - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах