Номер провадження: 33/813/366/24
Номер справи місцевого суду: 509/2360/23
Головуючий у першій інстанції Козирський Є. С.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Бурдейного О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.12.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.01.2001 №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що він 11.01.2023 о 01:00 на 1 км дороги Т-16-25 (с. Надлиманське Одеської області), керував автомобілем Форд Транзіт, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою алкотестера Драгер 0655 під відеозапис. Відповідно до тесту № 1746 від 11.01.2023 о 01:30 результат позитивний 1.36 ‰.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.12.2023 і закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Скарга обґрунтована тим, що:

- не відповідає обставинам справи висновок суду, що 11.01.2023 об 01.00 год ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки, керуючи автомобілем 10.01.2023 о 21.30 год на автошляху Т-16-25 в напрямку с.Надлиманське, в силу природних і технічних умов автомобіль знесло з проїзної частини дороги на околицю, при цьому авто не було завдано шкоди. Виїхати самостійно на головну дорогу він ( ОСОБА_1 ) не зміг, тому зателефонував до поліції та знайомим про допомогу. Поліція разом зі свідками прибула на місце події лише через три години, тобто біля 01.00 год 11.01.2023, що свідчить про те, що він ( ОСОБА_1 ) більше як три години не керував транспортним засобом;

- в протоколі зазначено алкотестер Драгер 0655, тест 1746, а суд зазначив Drager Alcotest 6810, тому судом досліджені показники іншого алкотестера;

- технічний засіб Драгер 0655, тест 1746, що вказані в протоколі, не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, він є несертифікованим приладом;

- поза увагою суду залишилися ті обставини, що він ( ОСОБА_1 ) вимагав у працівника поліції показати йому дату останньої калібрування приладу Драгер 0655, тест 1746, в чому йому було відмовлено, що залишилось за межами відеофіксації;

- відсутність повного відеозапису з місця події свідчить про порушення працівниками поліції Інструкції;

- показники Драгеру не є допустимим доказом у справі;

- судом допущено неповноту з`ясування обставин справи, оскільки не вжито належних заходів щодо виклику та допиту працівника поліції ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , пояснення яких є необ`єктивними;

- судом не взято до уваги належні докази його ( ОСОБА_1 ) невинуватості -покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили відсутність ознак алкогольного сп`яніння у нього ( ОСОБА_1 );

- у протоколі не зазначено точне місце правопорушення;

- інспектор поліції Копісов І.М. не мав законних підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вказана ділянка дороги не входить до зони обслуговування працівників ВРПП ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, що також підтверджується постановою Біляївського районного суду Одеської області від 13.02.2023;

- зазначення в протоколі про усунення від керування не відповідає дійсності;

- не доведено наявність в його ( ОСОБА_1 ) діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник Бурдейний О.І. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції, заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, захисника в її інтересах, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №129949 від 11.01.2023, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 11.01.2023 о 01:00 на 1 км дороги Т-16-25, керував автомобілем Форд Транзіт, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою алкотестера Драгер 0655 під відеозапис. Відповідно до тесту № 1746 від 11.01.2023 о 01:30 результат позитивний 1.36 ‰. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 із зазначенням: «керував авто Форд, перед цим не вживав спиртне», проставлений підпис. Також підписаний двома свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (а.с.4);

- роздруківкою результатів освідування за допомогою алкотестера «Драгер», відповідно до якої результат складає 1,36 ‰ та яка підписана ОСОБА_1 (а.с.5);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_3 від 11.01.2023 (а.с.6,7);

- наявними відеозаписами, якими зафіксовано процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Drager. За результатами тесту на газоаналізаторі «Драгер» виявлено у водія 1,36‰ алкоголю. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та вживання напередодні алкоголю (а.с.9);

- довідкою інспектора ВРПП ОРУП №2 ГУНП в Одеській області І.Колісова про не притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП в період з 11.01.2022-11.01.2023 та отримання посвідчення водія (а.с.8).

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі- Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи щодо обставин проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також письмові пояснення двох свідків, в присутності яких здійснювався таки огляд.

Долучені відеозаписи повністю відображають проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці у встановленому порядку та є належним доказом у справі.

У протоколі зафіксовано адміністративне правопорушення керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та зазначено про проведення огляду зі згоди водія на місці зупинки у встановленому порядку за допомогою приладу Драгер під відеозапис у присутності двох свідків.

Висновок поліцейських про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння підтверджується роздруківкою з Alkotest 6810, прилад ARBH 0655, принтер ARLK 0003, тест 1746, результат 1,36‰, який підписаний ОСОБА_1 без будь-яких заперечень (а.с.5).

Враховуючи наведене, посилання в апеляційній інстанції на те, що в протоколі зазначено алкотестер Драгер 0655, тест 1746, а суд зазначив Drager Alcotest 6810 не мають правового значення, оскільки з аналізу роздруківки встановлена повна інформація про газоаналізатор, за допомогою якого поліцейські проводили огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. В протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові суду зазначений один і той же прилад, зокрема в протоколі зазначено номер приладу, а в постанові суду - модель алкотестера.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення процедури огляду є необґрунтованими. Вказані доводи спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, з яких встановлено, що працівник поліції надав ОСОБА_1 новий та герметично запакований мундштук, який той самостійно відкрив, після цього поліцейським проведено контрольний забір повітря, роз`яснено водію порядок проходження огляду і проведено процедуру освідування в присутності свідків. Під час огляду за допомогою технічного приладу «Drager» ОСОБА_1 своїх заперечень проти умов експлуатації зазначеного приладу, не висловлював.

Також судом враховано, що у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зауважень з приводу допущених порушень порядку огляду не висловив і в подальшому зі скаргами на дії поліцейських при оформленні протоколу не звертався, а тому доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції були допущені порушення при огляді на стан сп`яніння є необґрунтованими та спростовуються наявними доказами. Внаслідок чого, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

З відео вбачається, що водій після проведення огляду не висловлював свою незгоду з результатами огляду та не виявляв бажання їхати до медустанови. Більш того, в роздруківці результатів освідування за допомогою алкотестера «Драгер» ОСОБА_1 розписався, що свідчить про погодження з результатами такого огляду. Також з письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 11.01.2023 вбачається, що водій ОСОБА_1 погодився з результатом теста на рівні 1,36 проміле (а.с.7).

Наявний в матеріалах справи відеозапис є належним доказом, оскільки на ньому чітко зафіксований факт проходження огляду на стан сп`яніння та встановлення факту перебування водія в стані алкогольного сп`яніння. Вказані обставини ОСОБА_1 у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані. Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Доводи апелянта щодо здійснення неповного відеозапису не мають правового значення, оскільки у відповідності до вимог ч.2 ст.266 КУпАП огляд проводився у присутності двох свідків, які надали письмові пояснення та розписались у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявні письмові пояснення свідків в сукупності зі змістом відеозаписунадають можливість суду встановити обставини справи. На наявному відеозаписі в цілому відображено весь процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 не висловлював не згоду з результатом пройденого тесту. Відтак слід констатувати, що дані про рівень алкоголю є такими, що отримані в установленому законом порядку, є об`єктивними та відповідають фактичним обставинам.

Посилання апелянта щодо не встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час зазначений в протоколі, є безпідставними з огляду на таке.

З відеозапису встановлено, що, спілкуючись з працівником поліції, ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом Форд та вживання напередодні алкогольних напоїв (на питання поліцейського щодо вживання алкогольних напоїв спочатку повідомив, що може бути вчора трохи випив, а згодом зазначив, що вживав алкоголь пару днів назад). Факт керування транспортним засобом не заперечується і в апеляційній скарзі. Крім того, керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_3 від 11.01.2023, які виявили ознаки сп`яніння у водія та викликали поліцію.

Крім того, протоколом про адміністративне правопорушення від 11.01.2023 зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 із зазначенням: «керував авто Форд, перед цим не вживав спиртне».

Відтак, аналізуючи наведене, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в день події встановлений.

Посилання апелянта на не керування ним транспортним засобом більше як три години до складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не мають правого значення, оскільки за диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, при цьому вказаною нормою не встановлено врахування проміжку часу між керуванням транспортним засобом та складанням протоколу.

Слід зазначити, що у п.9 розділу ІІ Інструкції встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Однак, у даному випадку водій ОСОБА_1 , виявивши згоду на проходження огляду на місці та не заперечуючи результатів даного огляду, підписавши роздруківку результатів огляду, не підлягав доставці до закладу охорони здоров`я, тому вказана норма не підлягає застосуванню.

Доводи апеляційної скарги щодо не віднесення застосованого технічного засобу Драгер 0655 до спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом, відсутності сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки є необґрунтованими з огляду на таке.

Пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом Держлікслужби України № 1529 від 29.12.2014 «Про державну реєстрацію медичних виробів» затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. За номером 43 зазначеного переліку значиться газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014 газоаналізатори Drager Alcotest внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення МОЗ України і дозволені для застосування на території України.

Отже, газоаналізатор Drager Alсotest 6810, прилад ARBH 0655,який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, дозволений МОЗ та має свідоцтво про державну реєстрацію.

Окрім того, відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Частиною 1 статті 17 цього Закону визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавались Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії «Drager Safety AG & Co KGaA», Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

З роздрукованого результату огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою Drager Alсotest 6810, прилад ARBH 0655, вбачається, що датою останнього калібрування приладу є 05.10.2022. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747, вказаний інтервал становить 1 рік, тобто до 05.10.2023, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу, а відтак підстави для визнання результатів приладу недійсними - відсутні.

За таких умов, огляд ОСОБА_1 проведений за допомогою технічного приладу, яким дозволено такий огляд, отже результат тесту Drager Alсotest 6810, прилад ARBH 0655,є допустимим доказом у справі, тому суд обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини останнього.

Щодо ненадання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку слід зазначити таке.

У п.5 розділу 2 наказу МВС України та МОЗ України № від 09.11.2015 року за № 1452/735 встановлено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З наявних відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 висловлював не згоду з результатом пройденого тесту, заявляв вимогу про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку, доказів зворотного суду не надано.

Послання апелянта на порушення поліцейським Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу в частині вимоги поліцейського декілька разів дути в наданий пристрій є безпідставними та необґрунтованими, оскільки за Інструкцією експлуатації Drager Alcotest 6810 особа, що оглядається, повинна зробити сильний видих в мундштук газоаналізатора, без форсування та зупинок. Крім того, встановлено рівень об`єму проби, необхідний для аналізу, та вірний видих позначається на газоаналізаторі безперервним звуковим сигналом та світиться зелений індикатор. Наявний відеозапис підтверджує, що ОСОБА_1 з першої спроби не достатньо видав об`єму проби для здійснення аналізу, тому працівник поліції у відповідності до Інструкції з експлуатації технічного засобу роз`яснив процедуру виповнення видиху для можливості здійснення відповідного огляду.

Доводи апелянта щодо невжиття судом першої інстанції заходів щодо виклику і допиту поліцейського ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 спростовуються матеріалами справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що суду не було заявлено клопотання про виклик та допит поліцейського ОСОБА_2 .

За клопотанням захисника Бурдейного О.І. в інтересах ОСОБА_1 судом викликались свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які до суду не з`явились, про що суд зазначив в оскаржуваній постанові. Також матеріали справи містять повідомлення суду на ім`я ОСОБА_3 (а.с.80-81).

Крім того, враховано наявність письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які відібрані на місці події інспектором поліції. Дані пояснення свідків є чіткими, зрозумілими, узгоджуються між особою та не мають протиріч з іншими доказами у справі. Крім того, вказані свідки своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення засвідчили факт перебування саме ОСОБА_1 за кермом автомобіля, виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння та виклик поліції, проходження водієм на місці огляду та встановлення стану алкогольного сп`яніння на рівні 1,36 проміле, погодження водія з результатом огляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які пояснили, що 10.01.2023 біля 20.00 год бачились з ОСОБА_1 , який перебував за кермом у тверезому стані, спиртні напої разом не вживали, поспілкувались і роз`їхались. Вказані пояснення не спростовують зафіксований в протоколі про адміністративне правопорушення факт керування 11.01.2023 об 01.00 ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що у розумінні процесуального законодавства пояснення свідків не є належним та допустимим доказом у справі щодо встановлення факту перебування чи не перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння не може бути підтверджений показаннями свідка, оскільки установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, проведеного у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Доводи апелянта щодо не відсторонення його від керування, не зазначення точного місця правопорушення та відсутності законних підстав інспектора поліції Копісова І.М. на складання протоколу про адміністративне правопорушення не впливають на правильність прийнятого судом рішення.

Судом апеляційної інстанції враховано, що способами, визначеними чинним законодавством, зокрема, звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження дій працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, ОСОБА_1 не звертався. Внаслідок цього, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2007 у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Артеменко