Справа № 477/604/24 Провадження № 3/477/690/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 р. м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді: головного сержант-командира відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2024 року на адресу суду надійшла справа про адміністративне правопорушення №477/604/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 13 березня 2024 року серії А4974 № Б13/03/13-23, ОСОБА_1 проходить військову службу на посадіголовного сержант-командира відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

13 березня 2024 року о 16-10 годині, будучи військовослужбовцем, проходячи службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби на порушення своїх статутних обов`язків, в пункті дислокації військової частини НОМЕР_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння та виконував обов`язки військової служби в умовах особливого періоду, воєнного стану.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що вину вчиненому визнає.

З огляду на вказане, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Диспозицією частини 3 статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Визначення «особливого періоду» передбачено в абзаці 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ, у якому зазначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ, особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Верховний Суд в своєму листі від 13 липня 2018 року № 60-1543/0/2-18 роз`яснив, що особливий період в державі діє і на сьогодні.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України 24 лютого 2022 року був постановлений Указ Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Наразі воєнний стан у країні продовжений та є чинним дотепер.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Дослідивши матеріали справи, а саме: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05 жовтня 2023 року №15 про зарахування до списку особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , на посаду сержант-командира відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ; службову характеристику від 10 березня 2024 року з огляду на яку зарекомендував себе з негативної сторони; акт фіксації відмови ОСОБА_1 від добровільного проходження медичного огляду від 13 березня 2024 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 які підтвердили відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від огляду на стан сп`яніння.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Статтею 252 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення та вчинення цих дій підтверджується належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Диспозицією частини 3 статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Тобто, має бути вчинена одна з таких дій: 1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів; 2) поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 3) виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 4) відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у провину ставиться виконання службових обов`язків військової служби в місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження обставин, зазначених у протоколі про військове адміністративне правопорушення № А4974 №Б13/03/13-23 від 13 березня 2024 року про перебування ОСОБА_1 13 березня 2024 року близько 16-10 години у стані алкогольного сп`яніння, суду не надано належних доказів. Зокрема, до матеріалів адміністративної справи не додано висновок щодо перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у стані алкогольного сп`яніння станом на 13 березня 2024 року.

Відмова особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння не може підтверджувати такий стан останнього, а є іншим діянням, за яке настає відповідальність.

Разом з тим посадовими особами, уповноваженими складати протокол про адміністративне правопорушення, зібрані докази, які підтверджують склад іншого правопорушення, а саме: відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

З огляду на практику ЄСПЛ провадження у справах про адміністративне правопорушення віднесені до категорії проваджень кримінального переслідування.

Норми КПК України, а саме статті 337 Кодексу, визначають, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, недоведеність вини прирівнюється до невинуватості особи.

За таких обставин, оскільки зібрані докази підтверджують склад іншого правопорушення, а не того, яке ставиться у провину особі, вважаю недоведеним факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки належних та допустимих доказів щодо цього суду не надано.

У зв`язку з чим приходжу до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного порушення, передбаченого частиною 3 статтею 172-20 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Жовтневий районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Полішко