Провадження №: 3/336/4/2024
П О С Т А Н О ВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки, непрацевлаштованої, за ознаками ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

О 14 годині 40 хвилин 23 листопада 2022 року ОСОБА_1 , рухаючись за кермом автомобілем «Сузуки Сплеш», державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті проспекта Моторобудівників та вулиці Героїв 55-ї бригади в м. Запоріжжі по другорядній дорозі, всупереч вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху не надала перевагу в русі автомобілю «Форд Фієста», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення траснпортних засобів і вони отримали технічні ушкодження.

Притягуєма до адміністративної відповідальності вину у вчиненні правопорушення не визнала, вважаючи, що її дії не містять порушень правил безпеки дорожнього руху, а винуватим у зіткненні транспортних засобів є водій ОСОБА_2 , який за кермом автомобіля «Форд Фієста» рухався зі швидкістю, що значно перевищує максимально допустиму швидкість руху в населених пунктах, яка, на її думку, дорівнювала близько 90 км/годину, що і зумовило неможливість для неї вчасно виявити його транспортний засіб на головній дорозі. Між тим вона, здійснюючи рух по другорядній дорозі, по мірі наближення до її перехрестя з головною, якою є проспект Моторобудівників, зупинила керований нею автомобіль за 2 метри до перехрестя і, переконавшись у безпеці дорожньої обстановки, продовжила рух в процесі проїзду перехрестя побачила автомобіль «Форд Фієста» в останню мить перед зіткненням з ним, тому з об`єктивних причин не мала технічної можливості уникнути контактування з цим автомобілем.

У зв`язку з викладеним просить про закриття провадження в справі за відсутністю в її діях ознак складу правопорушення, за яким складений протокол.

Пояснення правопорушниці спростовують такі, досліджені суддею фактичні дані, які є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, що підтверджують обґрунтованість висновків, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 судді пояснив, що 23 листопада 2022 року за кермом автомобіля «Форд Фієста», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по проспекту Моторобудівників від відділу поліції № 3 в напрямку вулиці Іванова зі швидкістю близько 40-50 км/годину, а автомобіль під керуванням ОСОБА_1 здійснював рух по другорядній вулиці, якою є вулиця Героїв 55-ї бригади. ОСОБА_1 була зобов`язана надати перевагу автомобілю під керуванням потерпілого, і очевидність цієї дорожньої ситуації для нього не викликала жодного сумніву в тому, що учасник дорожнього руху буде діяти у відповідності до правил безпечного руху, тому він продовжував рух в обраному напрямку. Проте ОСОБА_1 , порушуючи вказане правило, не зупинила рух, не надала йому переваги, що і зумовило зіткнення автомобілів. При цьому на місці зіткнення та розслідування обставин дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 заявляла, що бачила знак головної дороги, та визнавала себе винуватою у порушенні безпеки дорожнього руху.

До доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні означеного порушення правил дорожнього руху, окрім пояснень потерпілого, відносяться:

- протокол про адміністративне правопорушення, який є засобом фіксації порушень правил безпеки руху і одночасно джерелом доказів в силу ст. 251 КУпАП (а. с. 1);

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди, яка містить графічне зображення взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення і підтверджує висновок автора протоколу про нехтування водієм ОСОБА_1 вимогами пункту 16.11 «Правил дорожнього руху України» (а. с. 2);

- фототаблиця з зображенням місця дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 5);

- показання допитаного суддею в якості свідка поліцейського управління патрульної поліції в Запорізькій області Каретника О.О., який складав протокол про адміністративне правопорушення та розслідував обставини дорожньо-транспортної пригоди на місці її вчинення;

- показання свідка ОСОБА_3 , який показав, що служить в управлінні патрульної поліції та разом з колегою ОСОБА_4 з`ясовував обставини дорожньо-транспортної пригоди на перехресті проспекту Моторобудівників та вулиці Героїв 55 бригади в м. Запоріжжі, зазначивши, що вказана ділянка дороги оснащена дорожніми знаками «2.1», «2.3», що приписували водію з другорядної дороги надати перевагу водію з головної дороги;

- показання свідка ОСОБА_5 , яка пояснила, що як співробітниця підрозділу патрульної поліції з`ясовували обставини дорожньо-транспортної пригоди з участю водія ОСОБА_1 , яка на місці пригоди визнавала свою винуватість у вчиненні зіткнення;

- висновок судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/108-23/1237-ІТ від 21.03.2023 року, згідно з якою в аналізуємій дорожньо-транспортній ситуації дії водія ОСОБА_1 , які не відповідають вимогам п. п. 10.1, 16.1, розділу 33 (дорожній знак 2.1 «Дати дорогу») Правил дорожнього руху України, перебувають у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 36-42);

- пояснення допитаного суддею експерта Борченка О.М., який здійснював інженерно-транспортне дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди з участю водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_2 та роз`яснив учасникам судового розгляду викладені в експертному дослідженні висновки;

- висновок додаткової судової інженерно-транспортної експертизи № 847-23 від 19.02.2024 року, згідно з якою в аналізуємій дорожньо-транспортній ситуації дії водія ОСОБА_1 , які не відповідають вимогам п. 16.1 та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 151-160).

Відповідно до п. 16.11, знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, порушення яких відповідно до висновків експертизи містять дії правопорушниці, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху (п. 16.11) та водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою (знак 2.1 «Дати дорогу»).

Саме на порушення п. 16.11 містить посилання протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Підсумовуючи викладене, суддя доходить висновку, що недотримання ОСОБА_1 наведених положень «Правил дорожнього руху України» зумовило настання дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими у відповідності до вимог закону, суддя погоджується з правильністю кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст. 124 ч. КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

І хоча за висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/108-23/1237-ІТ від 21.03.2023 року дії водія ОСОБА_2 , які, на переконання правопорушниці, і стали причиною зіткнення автомобілів, також не відповідають пунктам 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, відсутність протоколу про адміністративне правопорушення відносно потерпілого не дає судді підстав для оцінки дій іншого учасника дорожнього руху крізь призму їх відповідності вимогам ПДР.

Проте навіть за умови встановлення означених порушень в діях водія ОСОБА_2 вони не перебувають у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, тому не могли сприяти зіткненню транспортних засобів.

На висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй посягання на правила безпеки руху не впливають показання свідка ОСОБА_7 , які він дав 8 квітня 2024 року, про те, що в нерухомий автомобіль під керуванням ОСОБА_1 стрімко в`їхала автомашина білого кольору, що рухалася зі швидкістю 90-100 км/годину, оскільки такі показання суперечать сукупності інших фактичних даних, які навів суд, викликають сумнів в достовірності через сплив півтора року після описуємих подій, подробиці яких важко зберегти в пам`яті особі, що не причетна до них, а випадково, як показує сам свідок, опинилася на місці пригоди.

У зв`язку з викладеним суддя оцінює такі показання як вияв бажання свідка допомогти правопорушниці уникнути відповідальності за вчинені дії.

Вирішуючи питання про відповідальність особи, суддя доходить висновку про закриття провадження в справі, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 38 КУпАП якщо справа про адміністративне правопорушення у відповідності до закону підвідомче суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно із ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

Оскільки на момент вирішення справи встановлений статтею 38 КУпАП строк сплив, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а провадження в справі відносно нього - закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, 124, 247, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП звільнити у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження в справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів після її винесення.

Суддя О.В. Щаслива