Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/330/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 виданий 17.03.2010 року Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, посвідчення водія НОМЕР_2 видане 23.08.2011 року Коростенським МРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 270021 від 06.02.2024 року вбачається, що 06.02.2024 року о 14 год. 10 хв. в с. Білокоровичі, по вул. Корольова, поблизу буд. № 9, гр. ОСОБА_1 передав право керування транспортним засобом «DONGFENG», номерний знак НОМЕР_3 , водію ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та в подальшому ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тест № 417 здійснений за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав, стверджує, що він керування трактором ОСОБА_2 не передавав, трактор йому не належить, а власником є його вітчим ОСОБА_3 , при цьому визнав, що він особисто підписав письмове пояснення, яке наявне в матеріалах справи.

Під час розгляду справи судом в судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_2 , який суду пояснив, що він був у гостях у ОСОБА_1 разом вживали алкогольні напої, після вживання алкогольних напоїв, він вирішив покататись на тракторі, який за його твердженням належить йому особисто. Посвідчення тракториста він не має. При цьому стверджує, що марка трактора є «ЗУБР», синього кольору, реєстраційний номер транспортного засобу він не пам`ятає. Також, повідомив, що даний трактор зберігається вдома у ОСОБА_1 під навісом та трактором користується ОСОБА_1 у господарстві.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обставини вчинення даного правопорушення підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 270021 від 06.02.2024 року, який складений у відповідності до вимог КУпАП, містить формулювання суті вчиненого адміністративного правопорушення та підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; письмовим поясненням ОСОБА_1 від 06.02.2024 року, у якому він зазначає, що дійсно 06.02.2024 року вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_2 та в подальшому він запропонував ОСОБА_2 проїхатись на тракторі марки «DONGFENG», номерний знак НОМЕР_3 , який належить йому особисто та зареєстрований на його батька ОСОБА_3 . В подальшому пішов з ОСОБА_2 у двір, завів трактор та відкрив ворота на вулицю, тоді ОСОБА_2 з його дозволу сів за кермо та поїхав по вул. Корольова, в с. Білокоровичі; копією тестування на алкоголь № 417 від 06.02.2024 року, з якого вбачається, що результат тесту ОСОБА_2 становить 2,50 проміле; диском з відеозаписом події.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи розписки про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,розписки про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу ОСОБА_1 підписав зазначені розписки.

Відповідно до рапорту поліцейського офіцера громади відділу превенції Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції В.Корнійчука від 06.02.2024 року вбачається, що 06.02.2024 року близько 14 год. 10 хв. в с. Білокоровичі , по вул. Корольова, було зупинено трактор марки «DONGFENG», у якому перебували двоє осіб, під керуванням водія ОСОБА_2 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп`яніння на газоаналізаторі «Alcotest Drager 6810», тест № 417, результат 2,5 проміле. Надалі відносно даних осіб було складено протоколи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З наявної копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 398274 від 06.02.2024 року вбачається, що зазначений протокол складений відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9г ПДР України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Ч.1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 11, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" допуском до керування транспортним засобом особи, яка не має права ним керувати або перебуває у стані сп`яніння, визнають усну чи письмову згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма, не відсторонення водія від керування тощо. Відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КУпАП) настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Оскільки відеофіксація, відповідно до ст.251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом досліджено диск з відеозаписом події, який долучений працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення.

З оглянутого диску з відеозаписом події, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що 06.02.2024 року ОСОБА_2 під час спілкування з працівниками поліції підтвердив обставини справи, зокрема те, що 06.02.2024 року ОСОБА_1 передав йому керування транспортним засобом трактором «DONGFENG» та раніше вони разом вживали алкогольні напої. Також, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 особисто підписав протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому будь-яких зауважень чи заперечень не висловлював.

Слід зазначити, що долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом надає суду можливість в повній мірі відтворити події того дня та встановити всі обставини вчинення адміністративного правопорушення та обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, а тому суд не вбачає підстав для визнання долученого працівником поліції диску з відеозаписом події неналежним та недопустимим доказом у вказаній справі.

Окрім цього, відповідно до ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Суд критично оцінює пояснення свідка ОСОБА_2 , оскільки він перебуває у дружніх відносинах із особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що підтвердив вказаний свідок у судовому засіданні, що викликає сумнів у об`єктивності та неупередженості його свідчень. Так, свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомив він разом з ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, після чого він вирішив проїхатись на тракторі, при цьому не зміг точно вказати яка марка трактора та який реєстраційний номер транспортного засобу, оскільки він нібито не пам`ятає. Також, свідок повідомив, що трактор зберігається вдома у ОСОБА_1 , яким він користується у господарстві.

У постанові КАС ВС від 29.04.2020 року у справі № 161/5372/17 суд зазначив, що пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

При цьому, у своєму письмовому поясненні від 06.02.2024 року, ОСОБА_1 підтвердив обставини справи, зокрема те, що 06.02.2024 року він вдома разом з ОСОБА_2 вживали алкогольні напої та в подальшому він особисто передав керування транспортним засобом трактором «DONGFENG» ОСОБА_2 . Під час розгляду справи ОСОБА_1 підтвердив, що він власноручно підписав зазначене пояснення.

Суд зазначає, що показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також свідка ОСОБА_2 не узгоджуються з матеріалами справи. А тому, вказане пояснення свідка не може бути взяте судом до уваги при розгляді зазначеної справи.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

З врахуванням викладеного протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 серії ААД № 270021 від 06.02.2024 року складено в установленому законом порядку, що відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Наведені ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд розцінює як версію його захисту з метою уникнути адміністративної відповідальності.

Таким чином, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ст. 33 КУпАП, враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, його майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення ОСОБА_1 , крім того враховується його вік, особа правопорушника, характер вчиненого, ступінь його вини, майновий стан, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 ст. 27 КУпАП та на підставі викладеного обрати йому адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою він притягується до адміністративної відповідальності, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст. 283,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф перерахувати на рахунок отримувача (стандарт ІВАN) UA0006001, Отримувач ГУК в Житомирській області, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37976485, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар