Справа № 708/456/24
Номер провадження № 3/708/270/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Івахненко О.Г. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , по ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Відносно ОСОБА_2 21.04.2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 348381 про те, що він 21 квітня 2024 року о 01 год. 15 хв. в м. Чигирині по вул. Тясминській Черкаського району Черкаської області керував автомобілем DAEWOO LANOS, д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в лікувальному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Бой ОСОБА_4 , будучи в законному порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

А Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Бой ОСОБА_4 з часу надходження матеріалів до суду справою не цікавився, клопотань про ознайомлення з нею не подавав.

Так, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З матеріалів справи встановлено, що Бой ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , куди йому рекомендованою поштою направлено судову повістку про виклик до суду.

Виходячи з цього, судом докладено всіх розумних зусиль та вичерпано передбачені законом засоби для виклику ОСОБА_2 в судове засідання, а тому вважаю необхідним розглянути справу без його участі, за наявними у справі доказами, беручи при цьому до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).

Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 348381 від 21.04.2024 року ОСОБА_1 21 квітня 2024 року о 01 год. 15 хв. в м. Чигирині Черкаського району Черкаської області по вул. Тясминській керував автомобілем DAEWOO LANOS, д/н НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в лікувальному закладі відмовився.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної боді камери поліцейського 00094, доданого до матеріалів справи, встановлено рух транспортного засобу та його зупинку на вимогу працівників поліції.

Також з дослідженого відеозапису встановлено, що водію ОСОБА_1 працівником поліції запропоновано пройти на місці зупинки огляд на стан алкогольного спяніння, на що останній погодився, продув трубку газаналізатора, за результатами якого він перебував у тверезому стані (0,00 проміле).

Однак з доданого до матеріалів справи відеозапису не встановлено, що ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в лікувальному закладі, як не зафіксовано і факту такої відмови водія.

А як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення (п. 2) свідки події не залучалися.

Тобто, матеріалами справи не підтверджено і не зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду саме на визначення стану наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку.

Більше того, відеозапис з боді камери надано частинами і перерва між файлами становить близько 20 хв.

За таких обставин, рапорт поліцейського СРПП ВПД № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Єременка І.І. та направлення на огляд водія (а.с. 5-6) не можуть вважатися належними доказами відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

З урахуванням цього, суддя вважає, що поліцейським під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не було дотримано вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та положень ч. 2 ст. 266 КУпАП.

В той же час, суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейськогосуду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

А відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КупАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, тобто, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження "поза розумним сумнівом" факт перебування особи з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на визначення такого стану, а згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, відтак провадження у справі підлягає закриттю відповідно до ст. 247 п. 1, ст.284 ч. 1 п. 3 КУпАП через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 266, 284 КУпАП, суддя,-

УХВАЛИЛА:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Г. Івахненко