Справа № 352/280/24
Провадження № 3/352/258/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2024 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Гриньків Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.172-7 КУпАП та 2 ст. 172-7 КУпАП, -

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 порушив вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП за наступних обставин:

ОСОБА_1 , який є директором Єзупільського ліцею Єзупільської селищної ради, будучи відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, порушив вимоги п.2 ч.1 ст. 28 вказаного закону, а саме: не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив вищестоящий орган Єзупільську селищну раду про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме про намір видати наказ №73-к/тр від 31.08.2022 року» Про прийняття ОСОБА_2 », згідно якого прийняв ОСОБА_2 на посаду вихователя дошкільного підрозділу «Джерельце» з 01.09.2022 року, де у ОСОБА_1 наявний приватний інтерес зумовлений особистою зацікавленістю в працевлаштуванні близької особи (дочки) ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 , який є директором Єзупільського ліцею Єзупільської селищної ради, будучи відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, порушив вимоги п.3 ч.1 ст. 28 вказаного закону, а саме: прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось в підписанні наказу №73-к/тр від 31.08.2022 року «Про прийняття ОСОБА_2 », згідно якого прийняв ОСОБА_2 на посаду вихователя, де у ОСОБА_1 наявний приватний інтерес зумовлений особистою зацікавленістю в працевлаштуванні близької особи (дочки) ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 , який є директором Єзупільського ліцею Єзупільської селищної ради, будучи відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, порушив вимоги п.2 ч.1 ст. 28 вказаного закону, а саме: не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив вищестоящий орган Єзупільську селищну раду про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме про намір видати наказ №115-к/тр від 16.12.2022 року «Про нарахування премій працівникам Єзупільського ліцею», згідно якого надав премію працівникам в розмірі 1 500 грн, де у ОСОБА_1 наявний приватний інтерес зумовлений особистою зацікавленістю в отримані прибутку його дочкою (близькою особою) ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 , який є директором Єзупільського ліцею Єзупільської селищної ради, будучи відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, порушив вимоги п.3 ч.1 ст. 28 вказаного закону, а саме: прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось в підписанні наказу №115-к/тр від16.12.2022 року «Про нарахування премій працівникам Єзупільського ліцею», в тому числі ОСОБА_2 в розмірі 1 500 грн, де у ОСОБА_1 наявний приватний інтерес зумовлений особистою зацікавленістю в отримані прибутку його дочкою (близькою особою) ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 , який є директором Єзупільського ліцею Єзупільської селищної ради, будучи відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, порушив вимоги п.2 ч.1 ст. 28 вказаного закону, а саме: не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив вищестоящий орган Єзупільську селищну раду про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме про намір видати наказ №99-к/тр від 22.09.2023 року «Про надання грошової винагороди педагогічним працівникам», згідно якого надав премію працівникам Єзупільського ліцею в розмірі 1 303 грн, де у ОСОБА_1 наявний приватний інтерес зумовлений особистою зацікавленістю в отримані прибутку його дочкою (близькою особою) ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 , який є директором Єзупільського ліцею Єзупільської селищної ради, будучи відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, порушив вимоги п.3 ч.1 ст. 28 вказаного закону, а саме: прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось в підписанні наказу №99-к/тр від 22.09.2023 року «Про надання грошової винагороди педагогічним працівникам», згідно якого надав премію працівникам Єзупільського ліцею, в тому числі ОСОБА_2 в розмірі 1 303 грн, де у ОСОБА_1 наявний приватний інтерес зумовлений особистою зацікавленістю в отримані прибутку його дочкою (близькою особою) ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою суду від 06.02.2024 року протоколи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП об`єднано в одне провадження для спільного їх розгляду по суті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав. Також ствердив, що на даний час конфлікт інтересів усунуто, просив його суворо не карати, ствердив, що зробив для себе правильні висновки, запевнив, що подібного не вчинятиме.

Прокурор в судовому засіданні ствердила, що вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю зібраних доказів, які містяться в матеріалах справи. Крім того, зазначила, що ОСОБА_1 свою вину визнав і в судовому засіданні, і під час складання адміністративних матеріалів, а тому просив призначити йому покарання із застосуванням ст. 36 КУпАП, в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбаченого ч.1 ч.2 ст. 172-7 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ч.2 ст. 172-7 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколами №№67,68,69,70,71,72 від 16.01.2024 року про адміністративне правопорушення, рапортами працівника поліції, копіями наказів № 270-к від 21.09.2000 року «Про призначення ОСОБА_1 », витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_3 , копією наказу №73-к/тр «Про прийняття ОСОБА_2 », копією повідомлення начальника відділу освіти, культури, спорту та туризму Єзупільської селищної ради від 08.01.2024 року №5, копією наказу №115-к/тр від16.12.2022 року «Про нарахування премій працівникам Єзупільського ліцею», копією наказу №99-к/тр від 22.09.2023 року «Про надання грошової винагороди педагогічним працівникам».

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

За змістом абз.11 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія зазначеного Закону, є в тому числі а) посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, члени Ради нагляду за аудиторською діяльністю Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, які не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті, посадові особи та інспектори Інспекції із забезпечення якості Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, члени Ради Аудиторської палати України, посадові особи Аудиторської палати України та працівники комітету з контролю якості аудиторських послуг Аудиторської палати України та комітетів з контролю якості аудиторських послуг професійних організацій аудиторів та бухгалтерів, Голова, заступники Голови, інші члени Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, крім обраних з числа здобувачів вищої освіти та представників всеукраїнських об`єднань організацій роботодавців, а також посадові особи секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.

За змістом п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобіганні корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з диспозицією ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

З пункту 2 примітки до ст. 172-7 КУпАП, вбачається, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень, що також визначено в абз. 13 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції».

Відповідно до абз. 9 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно з абз. 12 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно з п. 2.3 методичних рекомендацій щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції (з додатками), затверджених наказом НАЗК від 02.04.2021 № 5, приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними. Саме дискреційні повноваження призводять до виникнення конфлікту інтересів.

Дискреція можливість діяти на власний розсуд, обираючи з декількох різних варіантів дій, рішень.

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Відповідно до ст. 172-7 КУпАП, особистий інтерес це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

За змістом зазначеної статті суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага. Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Санкцією ч.1 ст. 172-7 КУпАП передбачено накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкцією ч.2 ст. 172-7 КУпАП передбачено накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки він, будучи особою на яку поширюється дія цього Закону України «Про запобігання корупції», порушив вимоги п.2 та п.3 ч.1 ст. 28 вказаного закону,неповідомивши у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчиненив дії чи прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що повністю доведено в суді.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 а до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 172-7 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП , зокрема у виді штрафу, у відповідності із вимогами ст. 36 КУпАП. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. ;

- за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. (три тисячі чотириста) грн.

На підставі ст.36 КУпАП призначити за ч. 1 ст. 172-7 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. (три тисячі чотириста) грн.

Відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена через Тисменицький районний суд до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.