Справа № 303/4166/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
23.02.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою його захисника адвоката Мельника П.П. на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.08.2023,
Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.08.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.
У постанові судді від 17.08.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
В апеляційній скарзі захисник Мельник П.П. просить скасувати оскаржувану постанову від 17.08.2023, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Апелянт стверджує, що допитані в судовому засіданні в місцевому суді працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили, що причиною зупинки транспортного засобу марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , є надходження на службовий планшет анонімного повідомлення зі служби 102. Надіслану їм інформацію вони не перевіряли та не встановлювали особу, яка звернулася в службу 102.
Крім того, на думку захисника, працівники поліції не мали жодних належних доказів, які б свідчили про перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння.
Апелянт вказує, що за відсутності перевірки анонімного звернення та встановленої особи-заявника, повідомлена інформація про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не може свідчити про порушення ним правил дорожнього руху.
В судовому засіданні в апеляційній інстанції, призначені 26.01.2024 ОСОБА_1 та його захисник Мельник П.П. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити із наведених у ній підстав. В судові засідання після перерви 16.02.2023, 23.02.2024 ОСОБА_1 та його захисник Мельник П.П. не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Від ОСОБА_4 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю ознайомитись із відеозаписом події. Апеляційний суд вважає зазначену підставу неповажною, оскільки обидва брали участь у попередніх засіданнях, давали пояснення, можливість та час для ознайомлення з матеріалами справи мали.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримано.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ці положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Такий висновок судді ґрунтується на повно і всебічно досліджених у суді зібраних у справі доказах, а саме:
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 057975 від 06.05.2023 (із врахуванням рапорту працівника поліції щодо допущення описки у даті вчинення правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення), який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення (а.с.1,19);
- рапорті поліцейського взводу 2 роти 4 батальону УПП в Закарпатській області ДПП капрала поліції Багіна Я.Ю. (а.с.2);
- розписці ОСОБА_1 від 06.05.2023, згідно якої він підтвердив факт залишення на зберігання транспортного засобу «Mazda СХ-7», д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою м. Мукачево, вул. Митрополита Володимира, 48 В (а.с.3);
- відеозаписі з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, який додано до матеріалів протоколу, та на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується вказаним протоколом про адміністративне правопорушення від 06.05.2023, з якого слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, що підтверджується його особистим підписом (а.с. 1).
Зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Протокол підписано порушником особисто, заперечень, зауважень не зазначено.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується відеозаписом працівників патрульної поліції, який додано до матеріалів протоколу. Із відеозапису слідує, що у момент зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на перебування в стані алкогольного сп`яніння, оскільки працівниками поліції були встановлені ознаки такого: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Спочатку ОСОБА_1 погодився пройти освідування, а згодом відмовився. При цьому ОСОБА_1 працівниками поліції було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
В судовому засіданні в апеляційний інстанції ОСОБА_1 пояснив, що не бажав їхати до медичного закладу, оскільки мав інші справи. Пояснити інші причини відмови від проходження огляду на місці зупинки у медичному закладі не зміг.
Апеляційним судом досліджено в судовому засіданні електронний рапорт ЄО № 1637 від 06.05.2023, згідно якого 06.05.2023 року о 16:35 надійшло повідомлення із служби 102 про те, що 06.05.2023 о 16:34 за адресою м.Мукачево, вул. Митрополита Володимира (Генерала Петрова) повідомлено, що водій автомобіля Mazda, д.н.з. НОМЕР_3 , створює аварійні ситуації, виїжджає на зустрічну смугу, декілька разів не в`їхав у стовп (а.с.33).
Отже, доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не встановлено особу, яка звернулася в службу 102 апеляційний суд відхиляє, оскільки матеріалами справи доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 МК України.
Крім того, апеляційним судом не встановлено та матеріали справи не містять будь-яких відомостей, що складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, оскаржено ним відповідно до ст.267 КУпАП, а також не оскаржено ним і дії працівників поліції у встановленому законом порядку.
На підставі вищенаведеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та відмову особи від проходження у встановленому порядку освідування на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено п.2.5 Правил дорожнього руху не спростовано.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни оскарженого судового рішення в апеляційній скарзі, не вказується та під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Тому, оскаржувана постанова місцевого суду від 17.08.2023 щодо ОСОБА_1 , як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а подана його захисником апеляційна скарга без задоволення.
Керуючисьст. 294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу захисника Мельника П.П. залишити без задоволення, а винесену щодо ОСОБА_1 постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.08.2023 без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош