П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2024 Справа №607/3448/24 Провадження №3/607/2000/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД 364853 від 11.02.2024:

«27.01.2024 близько 15:00 ОСОБА_1 , перебуваючи по місцю спільного проживання за адресою АДРЕСА_1 вчинив стосовно свого сина ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного характеру, а саме вдарив його три рази викруткою по голові, в наслідок чого могла бути завдана шкода його фізичному здоров`ю».

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Повідомив, що домашнього насильства стосовно свого сина не вчиняв. В той день у них дійсно був побутовий конфлікт, оскільки син зловживає алкогольними напоями та постійно провокує конфлікти. Додав, що син тривалий час проживає зі своєю сім`єю із ним та дружиною.

У судовому засіданні було допитано ОСОБА_3 , яка повідомила, що є дружиною ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 є їхнім сином, який разом із сім`єю проживає з ними. Вказала, що її чоловік стосовно сина не вчиняв домашнього насильства, натомість син зловживає спиртними напоями та постійно провокує конфлікти, вчиняє сварки.

Заслухавши думку учасників судового засідання, розглянувши матеріали адміністративної справи, приходжу до переконання про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження обставин, викладених у протоколах, суду надано: витяг із підсистеми «Адмінпрактика» від 27.01.2024, з якого вбачається, що 27.01.2024 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , про те, що син ОСОБА_2 перебуває в стані сп`яніння, вчиняє бійку; копіє протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.01.2024, прийнятою від ОСОБА_2 ; копію письмових пояснень ОСОБА_2 від 27.01.2024; копію письмових пояснень ОСОБА_4 від 27.01.2024; копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 11.02.2024; довідкою щодо розгляду звернення ОСОБА_2 від 11.02.2024; копію постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.10.2023, справа №607/20429/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП; копію постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6.11.2023, справа №607/21027/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Жодних інших доказів, які б всебічно, повно та об`єктивно висвітлювали обставини зазначеної справи про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.01.2024, яка є падчеркою ОСОБА_2 звертаю увагу, що такі пояснення не є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки їх зміст та достовірність перевіряються судом у судовому засіданні, і в самих поясненнях зазначено, що ОСОБА_4 очевидцем самого конфлікту не була.

Суд не приймає до уваги долучену до матеріалів справи довідку щодо розгляду звернення ОСОБА_2 працівника поліції, як належний та допустимий доказ, оскільки це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Суд звертає увагу, що за своїм змістом домашнє насильство, як адміністративне правопорушення, полягає в тому, що особа, яка чинить домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно, з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права й свободи. Тоді як ситуація, в якій кожна із сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій це конфлікт.

Самі по собі, конфліктні стосунки між родичами не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП. Тільки у тому випадку, коли дії кривдника спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, зазначені дії становлять собою об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Тому, лише факт конфліктної ситуації між батьком та сином, які тривалий час проживають разом, не може свідчити про домашнє насильство психологічного характеру у розумінні вимог статті 173-2 КУпАП та Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що такі матеріали не містять достатніх, достовірних та належних доказів, в розумінні ст. 251 КУпАП, які би беззаперечно підтверджували вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно сина ОСОБА_2 .

Винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачиться на користь особи.

Згідно ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, сукупністю матеріалів, досліджених у даній справі про адміністративне правопорушення, не доведено поза всяким розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що свідчить про відсутність в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Відтак, вважаю необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 173-2, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя П.П. Гуменний