ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , захисника Данищука В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Данищука В. В. на постанову судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 175871, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16.10.2023 року о 16:15 годині керуючи транспортним засобом ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Щербини в селі Задубрівка Чернівецького району Чернівецької області з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Данищуком В. В. було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її

ЄУНСС: 716/2032/23 Головуючий у І інстанції: Вайновська О. Є.

Номер провадження: 33/822/71/24 Головуючий в апеляційній ін-ції : Давній В. П.

розгляду.

Стверджує, що правопорушник не заперечує факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, але заперечує факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вказує, що з матеріалів даної справи неможливо встановити момент зупинки транспортного засобу ВАЗ 21013. При цьому його підзахисний категорично заперечує факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що в порушення вимог закону у протоколі про адміністративне правопорушення не містяться відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення: номер та серія відеокамери, дату її виробництва та назви камери, на яку здійснювали відеозапис. Не зазначення таких даних, не дає можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру щодо правопорушника проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень ПДР.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів долучений до матеріалів справи, на думку сторони захисту, є неналежним доказом, оскільки правопорушнику не було вручено другий екземпляр.

Стверджує, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; не вручено копію протоколу.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 175761 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції № 1376.

Заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Данищука В. В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав наведених у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дотримався.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 175871 від 16.10.2023 року (а. с. 1); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 2); направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. с. 3); постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1025406 від 16.10.2023 року (а. с. 8); відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції (а. с. 15).

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 далі Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу а швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційним судом було встановлено ряд порушень при складанні працівниками патрульної поліції зазначеного протоколу, зокрема ст. 256 КУпАП, п. 2.6. Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, ч. 11 розділу 2 Інструкції, ч. 4 ст. 256 КУпАП.

З наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що відеозапис розпочинається з того, як недалеко від припаркованого автомобіля, який не рухався, під`їжджає патрульний службовий автомобіль, з нього виходять двоє поліцейських та підходять до водія ОСОБА_1 , який йде їм на зустріч та починають спілкуватися з останнім. Надалі інспектор поліції просить пред`явити документи, однак ОСОБА_1 стверджує, що немає документів на транспортний засіб, так як він йому не належить і він ним не керував, однак поліцейським було повідомлено останнього, що ним було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, однак наявність зазначених у протоколі ознак алкогольного сп`яніння не було перевірено та встановлено (відеозапис Z0000__0002 0:08:55, 0:16:01; 0:22:10, 0:22:59; Z0000__0003, Z0000__0004; Z0000__0005). При цьому, ОСОБА_1 неодноразово вказує, що транспортним засобом не керував.

Зазначені обставини були підтверджені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як в апеляційній скарзі, так і в судовому засіданні апеляційного суду.

При цьому, він категорично заперечував факт зупинки його автомобіля поліцейськими, так і факт керування ним вищевказаним транспортним засобом.

Звертав увагу суду на те, що огляд на стан сп`яніння законодавство пов`язує виключно з фактом зупинки транспортного засобу. Знаходження за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху, особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд, звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в статті 62 Конституції України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 16.10.2023 року о 16:15 годині транспортним засобом ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Щербини в селі Задубрівка Чернівецького району Чернівецької області.

Відеозапис, долучений до матеріалів справи, не містить моменту зупинки ОСОБА_1 , а починається із моменту коли службовий патрульний автомобіль під`їжджає до припаркованого автомобіля та їм на зустріч іде водій ОСОБА_1 .

Письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи, (а. с. 4) суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки вказаний свідок не підтвердив свої покази в судовому засіданні районного суду. При цьому, будучи викликаним до апеляційного суду для допиту в якості свідка не з`явився, та під час телефонної розмови із секретарем судового засідання повідомив, що не буде з`являтися в судове засідання.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведений, а тому він не може бути суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки безпосередньо уповноваженою особою не було встановлено сам факт керування особою транспортним засобом до його зупинки, подальша вимога інспектора поліції до даної особи пройти огляд на стан сп`яніння, носить неправомірний характер.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим, постанова суду про притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Данищюка В. В., задовольнити.

Постанову Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній