Справа № 276/2722/23
Провадження по справі № 3/276/96/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Бобер Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, не працює, посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.12.2016,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

26.12.2023 року о 17 годині 18 хвилин в смт. Хорошів по вул. Героїв України, 118 Житомирського району ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 2401, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також від проходження огляду у найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху.

ДіїОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку СМС від 29.12.2023 та 15.01.2024 року. Він достеменно знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд його судом, що засвідчив своїм підписом у протоколі.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст.277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, суд визнає причину неявки ОСОБА_1 у судове засідання неповажною і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у його відсутність.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шморгун О.П. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, зазначаючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема: працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та доведено належними доказами факт порушення водієм Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу, а тому подальші вимоги поліцейського є незаконні. Окрім того, захисник зазначив, що з відеозаписів, розміщених на цифровому носії компакт-диску, долученому службовою особою до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що вони не є безперервними, постійно перериваються, а тому він вважає їх неналежним та недопустимим доказом по справі, а тому вважає, що вина ОСОБА_2 не доведена.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №269537 від 26.12.2023, в якому зафіксовано суть адміністративного правопорушення, зміст протоколу відповідає вимогам, визначеним КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рука, та згідно якого відмовився від проходження огляду;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №951658 від 26.12.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху під час керування ним 26.12.2023 року о 17 годині 18 хвилин в смт. Хорошів по вул. Героїв України, 118 Житомирського району автомобілем ГАЗ 2401, д.н.з. НОМЕР_2 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу;

- відеозаписом події, що відбулась за участю ОСОБА_1 26.12.2023 року, яким підтверджується, що 26.12.2023 він керував автомобілем ГАЗ 2401, д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції, йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі, на що останній відмовився, про що поліцейським було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, з яким ознайомлено ОСОБА_1 .

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо недопущення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху і відповідно відсутності у працівників поліції підстав для його зупинки, з огляду на те, що матеріалами відеозапису підтверджується керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який мав технічні несправності зовнішніх світлових приладів, на що було вказано працівником поліції, та визнано самим ОСОБА_1 , який зазначив що в подальшому усунув вказані порушення. Факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що згідно п. 1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» є відповідною підставою для зупинки транспортного засобу, окрім відеозапису підтверджується також постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАД №951658 від 26.12.2023 року, яка ОСОБА_1 в установленому законом порядку не оскаржена. Будь-яких заперечень щодо підстав зупинки чи порушення Правил дорожнього руху під час ознайомлення його з постановою серії БАД №951658 від 26.12.2023 року ОСОБА_1 не висловлював, а тому суд критично ставиться до послідуючих за часом тверджень висловлених захисником та розцінює їх як такі, що надані з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за скоєне правопорушення.

Крім того, безпідставними є доводи сторони захисту з приводу неналежності та недопустимості як доказу матеріалу відеозапису вчиненого адміністративного правопорушення з тих підстав, що відеозапис не є безперервним та часто переривається, оскільки вказані доводи суперечать вимогам ст.251 КУпАП, відеозапис вцілому відповідає п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапиису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 №1026, оскільки не має ознак переривання та монтування під час фіксації обставин, які мають суттєве значення для справи, зокрема, ініціювання процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а переривання відеозапису для написання процесуальних документів жодним чином не спростовують встановлені судом фактичні обставини вчинених ОСОБА_1 правопорушень та не є істотним порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними і допустимими, та такими, якими в повній мірі підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суть адміністративного правопорушення, встановленого протоколом серії ААД №269537 від 26.12.2023 року, полягає в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Тобто в даному випадку об`єктивна сторона правопорушення полягає не в керуванні транспортними засобами особою в стані сп`яніння (пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху), а у відмові особи пройти відповідний огляд (п. 2.5 Правил дорожнього руху).

Згідно довідки інспектора сектору адміністративної практики Житомирського РУП Світлани Тичини, ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.12.2016.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 36, 40-1, 124, 130, 245, 280, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її постановлення.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Бобер Д.О.