Справа № 505/816/24
Провадження № 3/505/919/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.04.2024 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Павловської Г.В.

при секретарі судового засідання Марченко Н.Б.

за участю:

адвоката Осокіна С.Ю.

особи, відносно якої складено адмінпротокол ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний протокол який надійшов від начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ІПН: НОМЕР_2 , НОМЕР_1 прикордонний загін начальник служби пожежної безпеки,

який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 і мешкає за

адресою: АДРЕСА_2 ;

- за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ від 254689 від 24 лютого 2024 року ОСОБА_1 20 лютого 2024 року з 08 години 00 хвилин заступив в п/н «Черговий військової частини». В період з 01 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин 21 лютого 2024 року відповідно до графіку майор ОСОБА_1 відпочивав. За себе залишив «Помічника чергового військової частини штаб-сержанта ОСОБА_2 , але останнього належним чином не проінструктував та не забезпечив підтримання внутрішнього порядку у військовій частині і несення служби добовим нарядом, внаслідок чого штаб-сержант ОСОБА_2 залишив місце несення служби та відпочивав (спав) в іншому службовому приміщенні, що дало змогу офіцеру ВВВБ безперешкодно потрапити до службового приміщення чергового частини. Доповіді начальнику прикордонного загону майор ОСОБА_1 про факт недбалого несення служби складом добового наряду не здійснив, чим порушив вимоги ст. ст. 11, 17, 293, 295, абз. 8 ст. 298 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, а тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП не визнав. Суду пояснив, що інструктаж з ОСОБА_3 він провів близько 9 години 20 лютого 2024 року. ОСОБА_3 не доповів йому, що під час перевірки офіцером ВВВБ о 01 годині 50 хвилин він покинув кімнату чергового частини та відпочивав у іншому службовому приміщення

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що в термін з 20 лютого 2024 року по 21 лютого 2024 року він виконував обов`язки в добовому наряді «Помічник Чергового військової частини». З 20 години 00 хвилин 20 лютого 2024 року до 00 години 00 хвилин 21 лютого 2024 року він відпочивав. Вказав, що він доповів ОСОБА_1 лише про факт ставлення під охорону службового кабінету, а про відсутність його о 01 годині 50 хвилин в кімнаті чергового частини під час перевірки офіцером ВВВБ він не доповів. Також звернув увагу суду, що ОСОБА_1 перед тим, як він заступав в черговий добовий наряд провів з ним інструктаж.

Адвокат Осокін С.Ю. в судовому засіданні просив справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. Звернув увагу суду, що ОСОБА_1 належним чином провів з ОСОБА_2 інструктаж , а він приховав від ОСОБА_1 своє недбале несення служби, яке виразилось в тому, що під час перевірки офіцером ВВВБ о 01 годині 50 хвилин ОСОБА_3 покинув кімнату чергового частини та відпочивав у іншому службовому приміщенні. ОСОБА_1 не знав про це, а тому не доповів командиру про неналежне несення служби ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , покази свідка ОСОБА_2 , думку авдоката ОСОБА_4 та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч. 2 ст. 53 КК України.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 172-15 КУпАП передбачено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Оскільки в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_1 належним чином провів з ним інструктаж , а він приховав своє недбале несення служби, яке виразилось в тому, що ОСОБА_3 під час перевірки офіцером ВВВБ о 01 годині 50 хвилин покинув кімнату чергового частини та відпочивав у іншому службовому приміщенні, під час відпочинку ОСОБА_1 , тобто, докази які б спростували вище вказане в матеріалах справи відсутні.

Згідно приписів Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, (ст. 61) Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви відносно доведеності вини особи тлумачаться на його користь. (стаття 62).

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд констатує про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-15 частина 2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Керуючись ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, ст.ст. 247, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суддя Г.В. Павловська