Справа № 450/2904/23 Провадження № 3/450/119/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 016818 від 11.06.2023, 11.06.2023 о 16 год. 30 хв., в с. Новосілка, вул. Івана Франка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: алкоголь з порожнини рота, не стійка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Кавецький О. Я. з`явилися в судове засідання, пояснили, що не згідні з протоколом поліції та вважають, звинувачення працівників поліції безпідставними. Просили закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. В письмових поясненнях по суті справи покликалися на те, що протокол складено безпідставно із грубими порушеннями матеріальних та процесуальних норм. Повідомляє, що у матеріалах справи не міститься доказів перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу у стані сп`яніння, відсутній сам факт зупинки транспортного засобу у русі, за кермом якого перебував би ОСОБА_1 . Окрім того, відсутні самі підстави складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення. Дані відеофіксації з боді камер, що містяться у матеріалах справи підтверджують факт, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб згідно Правил дорожнього руху, не складали протокол порушення Правил дорожнього руху, що стало причиною зупинки транспортного засобу, а також не могли встановити чи дійсно перебував ОСОБА_1 за кермом даного транспортного засобу та чи здійснював рух за кермом цього автомобіля. Сам факт проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у такому випадку є безпідставним та незаконним. Стосовно наданих письмових показань свідків, вважають їх як такими, що не підтверджують наведені обставини справи з наступних причин: пояснення ОСОБА_2 вказують на те, що водій BMW їздив межами дороги на великій швидкості та ледь не зачепив його авто. Однак, свідком не зазначено, яка саме особа була водієм BMW на момент перебування за кермом, а також як вбачається із відеозапису з боді камери свідок не впевнений хто саме перебував за кермом та чи був ОСОБА_1 водієм вказаного транспортного засобу; пояснення другого свідка, а саме свідка ОСОБА_3 , не можна вважати належними доказами, оскільки як випливає із відеофіксації перед складенням письмових пояснень особа відмовилась їх записати самостійно через проблеми із зором. Таким чином, не зрозуміло як саме свідок міг бачити хто перебував за кермом. Окрім цього, із запису відеофіксації не вбачається, що свідок зазначав, що за кермом перебував чоловік у зеленому светрі. Також у відібраних поясненнях не зазначено засобів зв`язку із свідком, не встановлювались їх особи. Процедура проведення огляду на стан сп`яніння є незаконною, оскільки відсутній одна із двох складових об`єктивної сторони ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. В цьому випадку, усі подальші дії щодо встановлення чи перебувала ця особа у стані сп`яніння суперечать закону, оскільки Національна поліція не уповноважена встановлювати стан сп`яніння у осіб, які не керують транспортним засобом, не мають безсумнівних доказів про керування транспортним засобом саме цією особою та не зупинили його згідно підстав, передбачених ст. 35 Закону України Про національну поліцію. Зважаючи на відсутність достатніх доказів у матеріалах справи, які свідчили б про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного/наркотичного) чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, вважає що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

01.02.2024 допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що особисто не бачив, хто знаходився за кермом, чому повідомив працівникам поліції, що ОСОБА_1 був за кермом транспортного засобу BMW д.н.з. НОМЕР_1 , тому, що це взнав зі слів осіб, які були на місці. Повідомив суд, що має поганий зір, на одне око не бачить.

Свідок ОСОБА_2 не з`явився в судове засідання, хоч належним чином був повідомлений, що стверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення, також викликався в судове засідання, шляхом відправлення повістки на адресу, зазначену в його поясненнях, однак поштове відправлення повернулося з відміткою «адресат відмовився». Суд вживав заходів для забезпечення явки свідка в судове засідання, шляхом винесення постанови про привід останнього, однак привід не було виконано.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката, свідка ОСОБА_3 дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Так, у своєму Рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть запиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння ( наркотичного чи алкогольного).

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тобто, об`єктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом.

В матеріалах справи взагалі відсутній відеозапис працівників поліції, який би підтверджував факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності транспортним засобом.

Як вбачається з відеозапису, відсутні будь які докази про те, що ОСОБА_1 саме 11.06.2023 о 16 год. 30 хв. дійсно керував вказаним у Протоколі транспортним засобом. На відео не зафіксовано рух автомобіля, керування автомобілем ОСОБА_1 та будь- яких інших дій, які б вказували, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом і в момент зупинки автомобіля працівниками поліції автомобіль рухався та ним керував саме ОСОБА_1 .

Тобто, докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

За відсутності доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом при обставинах, вказаних у Протоколі, така особа у розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення за ознакою відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, так як відсутні докази керування ним транспортним засобом на момент зупинення автомобіля працівниками поліції, і як наслідок не може нести відповідальність.

У відповідності до п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року «Судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005р. з наступними змінами «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв,незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130КпАП немає значення,протягом якого часу особа,яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів,що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту,коли останній почав рухатись.

Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Однак, долучені до Протоколу відеозаписи, які додані, як доказ вчинення адміністративного правопорушення, не містять фіксації скоєння ОСОБА_1 будь якого адміністративного правопорушення, в тому числі не фіксує керування ОСОБА_1 будь яким транспортним засобом, більше того, не містить відео фіксація і перебування ОСОБА_1 за кермом будь якого транспортного засобу.

Будь яких належних та допустимих доказів, які б спростовували ці ствердження, суду не надано і про їх наявність невідомо.

Згідно приписів Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, (ст. 61) Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви відносно доведеності вини особи тлумачаться на його користь. (стаття 62).

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху, Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення.

Таким чином, суддя вимушений констатувати про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 частина 1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 35, 130 ч.1, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяД. А. Кукса