31.01.2024 Єдиний унікальний № 371/33/24
провадження № 3/371/143/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Гаврищук А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

За ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №183333 від 06.01.2024, ОСОБА_1 06.01.2024 о 21 годині 00 хвилин, в м. Миронівка по вул. Соборності, 88 Київської області, керував автомобілем марки «Рeugeot 107» д/н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, хитка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ч. 1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 викладене у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечив, пояснив, що транспортним засобом в стані алкогольного спяніння не керував. 06.01.2024 приблизно о 20 годині 30 хвилин його біля будинку №88 по вул. Соборності в м. Миронівка Київської області, зупинили працівники поліції, оскільки у його автомобіля була несправна підвістка номерного знаку за, що було складено щодо нього протокол та накладено адміністративний штраф, що підтверджується копією постанови Серії ББА №550694, за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Після цого, він залишив атомобіль на місці зупинки, біля будинку №88 по вул. Соборності та разом із ОСОБА_2 пішли до останнього додому. Там дружина ОСОБА_2 пригостила їх вечерею та горілкою, оскільки було Різдво, і вони випили по 3-4 стаканчика горілки. Вечеря тривала приблизно 30-40 хвилин. Після чого, вони всі разом пішли його провожати додому, а перед тим ОСОБА_2 мав забрати із салону автомобіля електроінструменти: шуроповерт, дрель бо двері автомобіля погано зачинялися і їх легко відкрити навіть без ключа. Коли підійшли до автомобіля, орієнтовно десь о 21 годині 30 хвилин до них знову під`їхали працівники поліції, і склали на нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на його зауваження, що він автомобілем не керував, не реагували.

Свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покази ОСОБА_1 підтвердив. Суду пояснив, що 06.01.2024 приблизно о 20 годині 20 хвилин або 20 годині 30 хвилин за поворотом з вулиці Соборності в м. Миронівці, ліворуч до будинку №88 працівниками поліції був зупинений автомобіль «Рeugeot 107» д/н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , а він, як свідок сидів на передньому пасажирському сидінні цього автомобіля. Після зупинки працівники поліції склали адміністративний протокол на ОСОБА_1 за те, що не працювала підствітка номерів, та поїхали. Він разом із ОСОБА_1 узяли частину інструментів, що були в машині і пішли до його квартири у будинку АДРЕСА_2 . Вдома дружина накрила на стіл та запропонувала випити за святий вечір. Хвилин за 30, повечерявши вони усі разом вийшли провести ОСОБА_1 додому, який мав іти пішки, але перед тим підійшли до машини забрати решту електроінструментів. У цей час коли вони підійшли до машини та стали курити, знову підїхав патруль поліції і склав на ОСОБА_1 протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На пояснення, і його, і самого ОСОБА_1 , що автомобілем він їхати не мав наміру і не кермував у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції не реагували.

Свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 пояснила, що є дружиною ОСОБА_2 , того вечора 06.01.2024 хлопці прийшли до них додому, приблизно, о 20 годині 30 хвилин може о 20 годині 40 хвилин. Розповіли, що перед будинком у парку їх зупинили працівники поліції та наклали штраф за відсутність підсвітки на автомобілі ОСОБА_1 . Вона запропонувала їм повечеряти та випити бо було Різдво. Через хвилин 30, усі разом вийшли провести ОСОБА_1 додому, вийшли на вулицю. Перед тим, як ОСОБА_1 мав іти, вирішили забрати з машини інструменти, бо машина ОСОБА_1 погано зачинялася з його слів і вони боялися, що інструмент викрадуть. Підійшовши до машини стали курити, у цей час приїхали працівники поліції та склали протокол на ОСОБА_1 за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Хлопці почали заперечувати працівникам поліції, що машиною ніхто не керував, а вийшли забрати інструмент. Вона довго не чекала чим закінчиться суперечка, оскільки був її маленький син, і він почав плакати і пішла додому.

Покази свідків та ОСОБА_1 узгоджуються із оглянутим судом відеозаписом із нагрудних бодікамер працівників поліції, наданим до протоколу. Зокрема, на наданому носії містяться три відеофайли: перший тривалістю 42 секунди, відображає події о 20:34 а саме: зупинку транспортного засобу марки «Рeugeot 107» д/н/з НОМЕР_1 , після його повороту ліворуч на вулиці Соборності біля будинку №88 на території парку. На відео видно, як із машини виходять ОСОБА_1 із місця водія, і свідок ОСОБА_2 із місця пасажира. ОСОБА_1 , на вказаному відео, не має ознак алкогольного сп`яніння і спокійно на прохання працівника поліції надає йому документи. Два інших відео, що містяться на носії більш тривалі - більше 30 хвилин, і їх зйомка розпочалася о 21:34 і 22:26 відповідно. На цих відео явно вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння: нечітка мова, пошатування в сторони, неприродній вираз обличчя, спроби незв`язно надати пояснення, що авто він не керував і в першу чергу його слова на відео о 21: 34: «- що знову» із контексту ситуації складається враження, що він здивований новому приїзду працівників поліції, а не продовження ситуації після першої зупинки.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, прихожу до наступних висновків.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Відповідно дост. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Так, у своєму Рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть запиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом- виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Отже, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.

Знаходження особи біля автомобіля в нетверезому стані не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи біля автомобіля не доводить факт керування транспортним засобом.

Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Отже, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тобто, об`єктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом.

За відсутності доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, така особа у розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення, так як відсутні докази керування ним транспортним засобом на момент зупинення автомобіля працівниками поліції, і як наслідок не може нести відповідальність.

Перебування особи в стані алкогольного сп`яніння не за кермом та біля транспортного засобу, який не є в стані руху, а знаходиться в нерухомому стані, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення…

Відповідно до пп. 1, 2 п. 1 розділу VII Інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 06.01.2024 о 21 годині 00 хвилин, в м. Миронівка по вул. Соборності, 88 Київської області, керував автомобілем марки «Рeugeot 107» д/н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, хитка хода).

Однак, належних та допустимих доказів, які підтверджують факт керування транспортним засобом (у стані алкогольного сп`яніння) матеріали справи не містять.

Із відеозапису вбачається, що він містить переривання, та складається з трьох частин. В першій частині о 20:34 видно, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не перебуває та керує транспортним засобом. Друга частина розпочата о 21:34 починається зі слів ОСОБА_1 «що знову», і вже вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, однак транспортним засобом не керує, за кермом не перебуває.

Суддею встановлено, що в порушення вищевказаних вимог Інструкції відеозапис проводився не належним чином, включення відеореєстратора не здійснювалось з моменту початку виконання службових обов`язків та до їх завершення.

Водночас, покази ОСОБА_1 та свідків є логічними, послідовними відображають реалістичну картину ситуації та вказують, що ОСОБА_1 після вживання алкогольних напоїв автомобілем не керував тому огляд на стан сп`яніння проходити не був зобов`язаний, а отже не допустив порушення п. 2.5 ПДР.

Отже, об`єктивних, належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі не зібрано, у зв`язку з чим суддя приходить висновку про відсутність в його діях події адміністративного правопорушення.

Відповідно дост. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказані обставини, керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 254, 256, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київуської області протягом десятиденного строку з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.В. Гаврищук