справа № 208/331/24
№ провадження 3/208/636/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівник пункту технічного контролю ТОВ «Таіті» № 00396, громадянин України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 20.09.2011 року, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127-1 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 556166 від 28.11.2023 року, -

встановив:

11.01.2024 року Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області для розгляду по суті надійшла справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.127-1 КУпАП України.

12.01.2024 Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано в провадження судді Івченко Т.П.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 556166 від 28.11.2023 року вбачається, що 26.10.2023 року об 11 год. 06 хв. в м. Кам`янське Дніпропетровської області по вул. Республіканська, 9, керівник пункту технічного контролю № 00396, ТОВ «Таіті» ОСОБА_1 , будучи посадовою особою здійснив видачу протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00396-01948-23, серія та номер бланку протоколу ВХ № 519843, на транспортний засіб марки «TOYOTA CAMRY»державний номерний знак НОМЕР_2 з порушенням порядку проведення обов`язкового технічного контролю (вимог), а саме на фотографії зовнішнього огляду транспортного засобу відображено номерний знак НОМЕР_3 , який не відповідає номерному знаку внесеному до реєстру результатів обов`язкового технічного контролю транспортних засобів ( НОМЕР_2 ), чим порушив п.12 Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки, затверджених наказом № 710 Міністерства інфраструктури України від 26.11.2012 року, затверджених у Міністр есті юстиції України 25.12.2012 року за № 2169/22481, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.127-1 КУпАП України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

При цьому, всі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

З огляду на це, на суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення положеннями статті 278 КУпАП покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Згідно з частиною 1 статті 256 КУпАП (див. коментар) у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме прізвище, ім`я, по батькові, дата і місце народження, телефон, документ, що посвідчує особу; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, їх пояснення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для більш повного відображення фактів. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол обов`язково повинен бути підписаний особою, яка його склала та особою, яка притягається до відповідальності за вчинене правопорушення. У разі якщо особи, яка притягається до відповідальності, відмовляється підписати протокол, про це робиться запис у протоколі.

Згідно п.п. п. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України є: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду закордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д)посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особина повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України.

Однак, в матеріалах даної справи відсутні копії документів, що посвідчують та підтверджують особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відомості про реєстрацію її місця проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, що унеможливлює належну ідентифікацію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в т.ч., у випадку її неявки у судове засідання.

Отже, посадовою особою при складенні протоколу належним чином не було встановлено особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, у відповідності до вимог ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», зокрема, документ, що посвідчує особу, коли і ким той виданий, його серія та номер.

Суд зазначає, що складення протоколу про адміністративне правопорушення, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і є одними із головних джерел доказів, без додержання вимог ст. 256 КУпАП, унеможливлює прийняття судом рішення у даній справі.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення у зв`язку з чим встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ч. 1 ст. 127-1 КУпАП, передбачено відповідальність посадових осіб за видачу документа про технічну справність транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, з порушенням порядку проведення перевірки технічного стану такого транспортного засобу.

Наведена норма є банкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 556166 від 28.11.2023 року вбачається, що повноважною особою, яка склала протокол не зазначено, які саме вимоги закону було порушено ОСОБА_1 при видачі протоколу.

Також в протоколі не зазначено, та у матеріалах справи відсутня копія виданого протоколу ВХ № 519843, який визнано недійсним.

Разом з тим до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено документів, які б вказували конкретний вид діяльності, що здійснює ТОВ «ТАІТІ», що надало б суду можливість встановити, чи пов`язана така діяльність з видачею документів про технічну справність транспортного засобу. Зокрема, відсутній витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 є посадовою особою, а також докази покладення на нього обов`язків, за порушення яких він притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127-1 КУпАП.

Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, встановлювати кваліфікацію правопорушення та самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з п. 7.10 Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163 - 2020, затверджені наказом Держспоживстандарту України від 01.07.2020 № 144, під час оформлення документів на двох і більше сторінках друга та наступні сторінки мають бути пронумеровані. Номери сторінок ставлять посередині верхнього поля аркуша арабськими цифрами без зазначення слова «сторінка» та розділових знаків. Першу сторінку не нумерують. Сторінки документа і кожного з додатків мають окрему нумерацію.

Тобто, адміністративний матеріал перед направленням його до суду, повинен бути прошитий, пронумерований, складений опис документів, оскільки оформлення матеріали справи про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення протоколу.

Докази у вигляді копій документів повинні відповідати вимогам п. 5.26 Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163 - 2020, затверджені наказом Держспоживстандарту України від 01.07.2020 № 144, зокрема, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Натомість посадовою особою уповноваженою на складання протоколу додано до протоколу документи, які не засвідчені належним чином.

Оскільки сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Вказані вище недоліки можуть стати підставою для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, складеної на підставі такого протоколу.

Пунктом 39 рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року (Заява № 16347/02) Суд зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року).

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до абзацу другого пункту 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення» норми Кодексу України про адміністративні правопорушення не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу, вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Згідно зі ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

З огляду на вищевикладене, з метою недопущення порушення конституційних прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, доходжу висновку, що матеріал про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає поверненню до Відділу адміністративної практики Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, для забезпечення всіх передбачених законом заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доопрацьовану справу про адміністративне правопорушення необхідно надіслати до суду з урахуванням вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, за змістом якої, у справах про адміністративні правопорушення, що підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 255, 256, 268, 277, 278 КУпАП, -

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127-1 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 556166 від 28.11.2023 року повернути до Відділу адміністративної практики Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Івченко Т. П.