Провадження номер 3/741/236/24
Єдиний унікальний номер 741/274/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року суддя Носівського районного суду Чернігівської області Гридасова А.М., розглянувши матеріали, що надійшли від ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 4 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

29 січня 2024 року о 16 год. 15 хв. в м. Носівка, вул. Вокзальна біля буд. 338 гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_2 , та після скоєного ДТП за його участю, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння вживав алкоголь. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці, та від медичного освідування відмовився, чим порушив п. 2.10 (є) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав, щиро розкаявся. Пояснив, що 29.01.2024 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_2 , та скоїв ДТП. Оскільки він керував автомобілем в стані алкогольного сп`янінн, то залишив місце пригоди. Повідомив, що за даним фактом його притягнуто до відповідальності. Після того, як його було затримано працівниками поліції, злякавшись, він сказав, що вжив алкоголь вже після вчинення ДТП. Він думав, що таким чином зможе уникнути покарання за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Частиною 4 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до вимог пункту 2.10 (є) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Як пояснив ОСОБА_1 в момент скоєння ДТП він вже перебував в стані алкогольного сп`яніння. Доказів, що водій вживав після вчинення ним ДТП алкоголь, крім його власного повідомлення працівникам поліції, матеріали справи не містять.

Також, судом досліджено відеозапис, з якого вбачається, що потерпілий неодноразово наголошував, що водій, який вчинив ДТП перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 29 січня 2024 року о 16 год. 15 хв. в м. Носівка, вул. Вокзальна біля буд. 338 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від11жовтня 2011року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення.

За наведених вище обставин вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, а саме:

- обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 471035 від 29.01.2024;

- відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- поясненнями наданими у судовому засіданні.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З повідомлення ТСЦ № 7443 РСЦ ГСЦ МВС в Чернігівській області від 07.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 07.03.2017.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Суддя А.М. Гридасова