Справа № 206/596/24
Провадження № 3/206/383/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 року м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Плінська А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 164, ч .3 ст.156 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В Самарський районний суд м. Дніпропетровська надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164, ч .3 ст.156 КУпАП, які постановою судді були об`єднані в одне провадження.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №379620 від 29.01.2024 року, 29.01.2024 року близько 15-52 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Карагандинська,13 ОСОБА_1 здійснювала продаж алкогольних виробів без відповідних документів, а саме ліцензії, чим порушила правила порядку провадження господарської діяльності та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст.164 КУпАП.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №379856 від 29.01.2024 року, 29.01.2024 року близько 15-52 год. ОСОБА_1 знаходилась за адресою: м. Дніпро, вул. Карагандинська,13 в кафетерії «Пивнов» та здійснювала продаж власних алкогольних напоїв без марки акцизного збору, чим порушила Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та акцизних виробів».

ОСОБА_1 в суді провину не визнала та пояснила, що продаж алкогольних напоїв не здійснювала, а дозволила клієнтам у кафетерії розпивати їх власні спиртні напої. Крім того, вона не є суб`єктом господарської діяльності, а працює в кафе в якості продавця. Просила закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Отже, зваживши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

Так, частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди) .

Отже, безпосереднім об`єктом правопорушення є встановлений порядок здійснення підприємницької діяльності, порядок ліцензування окремих видів підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Стаття 14.1.36 Податкового кодексу України передбачає, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Приймаючи до уваги правову природу поняття та його законодавче визначення господарською діяльністю у розумінні статті 164 КУпАП слід вважати будь-яку діяльність особи, спрямовану на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, яка носить регулярний характер.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища,адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому незазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, відповідно до ч.1ст.164 КУпАП, тобто не зазначена суть адміністративного правопорушення, а саме: провадження господарської діяльності , посилання на нормативно-правовий акт, що регулює державну реєстрацію як суб`єкта господарювання, отримання ліцензії для цього виду господарської діяльності, що передбачає диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства Російської Федерації така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку Європейського суду з прав людини, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia»,заява №926/08,рішення від 20вересня 2016року) Європейський суд з прав людини розглянув ситуацію,коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Складовою частиною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є систематичний характер дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності, однак в матеріалах справи відсутні відомості щодо систематичності дій з продажу з метою отримання прибутку .

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Частина 3 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю алкогольними, слабоалкогольними напоями з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

При цьому посадова особа поліції, яка складала протокол, в супереч вимог ст. 251 КУпАП, не зазначила об`єктивну сторону правопорушення, визначену ч. 3 ст. 156 КУпАП, не описавши у протоколі в чому полягало вчинене ОСОБА_1 порушення ( продаж з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом).

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже,суд вважає,що обставини, які викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, не розкривають суть цих адміністративних правопорушень, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164, ч. 3 ст.156 КУпАП підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу і події адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164, ч. 3 ст.156 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, суд також погоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164, ч. 3 ст.156КУпАП закрити, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Плінська