П О С Т А Н О В А

Іменем України

27.02.2024 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

27.12.2023 року о 22 год. 45 хв. у м. Львові по вул. Окружна, 40 водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 003060 від 28.12.2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Васечко Ю.А. із урахуванням поданої заяви про закриття провадження зазначив, що при оформленні адміністративних матеріалів ОСОБА_1 не було роз`яснено працівниками поліції його прав, а також не забезпечено можливість користування правовою допомогою адвоката. Також звернув увагу на те, що на долучених до матеріалів справи відеозаписах з нагрудних камер поліцейських не простежується готовність приладу Drager Аlcotest 6820 до проведення тесту як на місці зупинки, так і в медичному закладі. При цьому, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003060 від 28.12.2023 року складений на підставі результатів проведеного аналізу за допомогою газоаналізатора типу Drager, результати якого на відео не проглядаються. За наведених обставин захисник вважає, що при проведенні огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння було порушено встановлену процедуру, а тому, просив провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього матеріали, заслухавши пояснення адвоката Васечка Ю.А., суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9.А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, доведена: протоколом серії ААД № 568249 від 28.12.2023 року; відеозаписом із нагрудних камер працівників УПП у Львівській області, здійсненим на виконання вимог ч.2 ст.266 КУпАП та яким підтверджуються час і обставини вчинення адміністративного правопорушення, зазначені у вищевказаному протоколі; тестом № 1731 від 27.12.2023 року, проведеним на місці зупинки транспортного засобу в ході огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager ARHE 0202, відповідно до якого зафіксовано результат 1,94 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився у зв`язку з виявленням ознак такого стану: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, та яким зафіксовано результат огляду ОСОБА_1 з викорситанням приладу Drager 1.94 проміле; направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 27.12.2023 року, відповідно до якого водія ОСОБА_1 скеровано на огляд до медичного закладу у зв`язку з виявленням в останнього працівниками поліції ознак стану алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці; висновком лікаря-нарколога КНП ЛОР "Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень" ОСОБА_2 № 003060 від 28.12.2023 року, яким констатовано перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння; рапортом інспектора взовду №2 роти №2 батальйону №1 УПП у Львівській області Ю. Голубця від 28.12.2023 року, відповідно до якого 27.12.2023 року блиько 22.45 год. у м. Льові по вул. Окружна, 40 працівниками поліції було зупинено автомобіль BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснював зустрічний проїзд по дорозі з одностороннім рухом, при спілкуванні з водієм було виявлено в останнього ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, водій пройшов огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу з допомогою приладу Drager, який показав результат - 1,94 проміле, з чим водій не погодився, а тому, був запрошений до КНП ЛОР ЛОМЦ ПтаТУ, де згідно висновку лікаря-нарколога №003060 було констатовано перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим на водія було оформлено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, - які в своїй сукупності вказують на те, що ОСОБА_1 27.12.2023 року о 22 год. 45 хв. у м. Львові по вул. Окружна, 40 дійсно керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого часиною 1 ст. 130 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми.

Що стосується доводів адвоката Васечка Ю.А. про порушення визначеної законодавством процедури проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, то суд не може визнати такі спроможними.

Так, відповідно до п.2 р.І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі по тексту Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом п.3 р.І вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п.6 р.І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; лікарем закладу охорони здоров`я.

Пунктом 7 р.І Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічні за змістом положення передбачені ч.ч.1-3 ст.266 КУпАП.

Таким чином, за наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного сп`яніння відповідно до ознак, які визначені в Інструкції, огляд такого водія здійснюється на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з викорстанням спеціальних технічних засобів або в медичному закладі, якщо водій відмовляється пройти огляд на місці або ж не погоджується з результатами такого огляду.

При цьому, визначення ознак стану сп`яніння у водія здійснюється шляхом спостереження таких поліцейським, законодавство не містить вимог щодо застосування для цього певних технічних засобів чи особливих методик.

Згідно рапорту інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 УПП у Львівській області Ю. Голубця від 28.12.2023 року екіпаж патрульної поліції 27.12.2023 року у м. Львові по вул. Окружна, 40 зупинив транспортний засіб BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 вчинив порушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, рухаючись у зустрічному напрямку по дорозі з одностороннім рухом, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою поліцейського серії ЕНА №1173860 від 27.12.2023 року. Водночас при спілкуванні з водієм в отсаннього працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням приладу Drager, який показав результат - 1,94 проміле. У зв`язку з незгодою водія із результатами пройденого на місці зупинки транспортного засобу огляду ОСОБА_1 було скеровано до медичного закладу, де лікарем-наркологом у висновку констовано перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Наведені в рапорті обставини підтверджуються долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, який досліджений судом. Так, на такому чітко зафіксовано вчинене порушення правил дорожнього руху, зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , роз`яснення поліцейськими водію підстав зупинки (диск №2, відеофайл clip0, часовий проміжок відтворення файлу 02:15-02:45). Також згідно матеріалів відеозапису ОСОБА_1 двічі працівниками поліції вказувалось на наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння і пропонувалось пройти огляд на місці, на що ОСОБА_1 погодився (диск №2, відеофайл clip2, часові проміжки відтворення файлу 02:50-03:35, 04:25-04:47).

При цьому, на відеозаписі впродовж усього часу його відтворення наочно видно наявність у ОСОБА_1 порушень мови, яка є значно сповільненою за темпом, нечіткою. Також відеозаписом підтверджується невідповідність поведінки ОСОБА_1 обстановці, яка проявлялася, зокрема, у недоречній жестикуляції, намаганні затулити руками нагрудну відеокамеру поліцейського, висловленні прохань вимкнути камери, які здійснюють запис, наголошенні працівникам поліції на тому, що водій є колишнім співробітником Державтоінспекції, на даний час обслуговує автомобілі поліцейських, пред`явленні вимог поліцейським самостійно дути в Drager тощо.

Проходження ОСОБА_1 огляду на місці зупинки транспортного засобу супроводжувалось пропонуванням йому вибрати самостійно трубку для продування (диск №2, відеофайл clip2, часовий проміжок відтворення файлу 06:10-06:16; диск №2, відеофайл clip3, часовий проміжок відтворення файлу 06:05-06:45). Водночас на відеозаписі видно нульовий стартовий показник приладу Drager, чим спростовуються доводи сторони захисту про відсутність даних щодо підготовленості приладу до роботи.

Попри те, що з результатами огляду водій ОСОБА_1 не погодився, водночас він своїм особистим підписом у роздруківці з приладу Drager (а.с.1) засвідчив виданий пристроєм результат - 1,94 проміле.

Суд звертає увагу на те, що невизнання ОСОБА_1 результату тестування не супроводжувалось будь-якими обгрунтованими поясненнями з цього приводу. Навпаки на відеозаписі чітко зафіксовано як сам же ОСОБА_1 при проходженні огляду пояснював поліцейським, що він є випившим (диск №2, відеофайл clip3, часовий проміжок відтворення файлу 06:44-06:49).

Водночас непогодження ОСОБА_1 з результатами огляду послужило законною підставою для працівників поліції відповідно до п.7 р.І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, направити водія на огляд для виявлення стану сп`яніння до спеціалізованого медичного закладу КНП ЛОР "Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень".

У вказаному закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 пройшов обстеження, за результатами якого лікарем-наркологом ОСОБА_2 зроблено висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Наведене документально оформлено письмовим висновком №003060 від 28.12.2023 року (а.с.4).

У суду немає підстав ставити під сумнів вказаний висновок, адже такий складено уповноваженою особою - лікарем спеціалізованого медичного закладу наркологічного профілю. З дослідженого відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачаєтсья, що ОСОБА_1 дійсно обстежувався лікарем, виконував відповідні тести, у нього здійснювався замір вмісту алкоголю. При цьому, в порядку ст.267 КУпАП ОСОБА_1 проведений огляд не оскаржував, а в судовому засіданні стороною захисту не наведено жодних аргументів, які б вказували на невідповідність результатів огляду фактичним обставинам.

За наведених обставин порушень процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння не було допущено.

У свою чергу, доводи захисника про нероз`яснення прав ОСОБА_1 працівниками поліції повністю спростовуються дослідженими відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, відповідно до яких водію ОСОБА_1 двічі роз`яснювались права: при розгляді на місці зупинки транспортного засобу справи щодо нього про адміністративне правопоршення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а також при оформленні на ОСОБА_1 протоколу про адмінстративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (диск №2, відеофайл clip2, часовий проміжок відтворення файлу 00:40-01:30; диск №2, відеофайл clip7, часовий проміжок відтворення файлу 04:18-04:45).

При цьому, жодного примусу працівниками поліції до ОСОБА_1 , як про це стверджує захисник, не застосовувалось, що підтверджено самим же ОСОБА_1 , який зазначив, що претензій до працівників поліції не має (диск №2, відеофайл clip3, часовий проміжок відтворення файлу 06:50-06:58).

Також водій ОСОБА_1 не був жодним чином позбавлений права надати свої пояснення з приводу інкримінованих йому дій, проте від такої пропозиції водій самостійно відмовився, зазначивши працівникам поліції "я нарушив, які пояснення" (диск №2, відеофайл clip7, часовий проміжок відтворення файлу 11:30-11:40).

Необгрунтованими слід вважати твердження захисника ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 не було забезпечено право користуватися правовою допомогою адвоката. З досліджених відеозаписів з нагрудних камер поліцейських слідує, що ОСОБА_1 двічі після роз`яснення qjve прав висловлював намір мати захисника: 1) при розгляді працівниками поліції щодо нього справи за ч.1 ст.122 КУпАП; 2) при оформленні поліцейськими протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП. Однак, у першому випадку ОСОБА_1 , спочатку висловивши таке бажання, одразу ж заявив, що адвокат йому не потрібен, бо він має намір оплатити штраф (диск №2, відеофайл clip1, часовий проміжок відтворення файлу 00:40-01:30), що вірно сприйнято як його відмову від захисника. У другому ж випадку ОСОБА_1 , вказавши про намір мати захисника, в дійсності виклику такого не робив, імені адвоката працівникам поліції не називав, при цьому, зазначивши, що адвокат прибуде через добу (диск №2, відеофайл clip7, часовий проміжок відтворення файлу 04:18-04:45). Наведене оцінюється судом як свідома маніпуляція ОСОБА_1 , адже відсутність з боку останнього будь-яких реальних дій, спрямованих на виклик адвоката, та категоричні запевнення останнього про можливість прибуття захисника лише в майбутньому, не раніше, ніж через одну добу, свідчить про намагання ОСОБА_1 безпідставно тягнути час з метою змусити працівників поліції порушити визначені ч.4 ст.266 КУпАП строки огляду особи на стан сп`яніння, а також оформлення адміністративних матеріалів, намагаючись штучно створити в такий спосіб передумови для визнання дій працівників поліції неправомірними. В контексті наведеного суд також враховує, що чинним КУпАП не передбачено обов`язок поліцейського забезпечувати особі, щодо якої оформляються адміністративні матеріали, захисника, окрім випадку адміністративного затримання такої особи (ст.261 КУпАП). В даній ситуації ОСОБА_1 не був затриманий, а тому, усі питання, пов`язані із вибором захисника, його запрошенням на місце події відносяться виключно до його прерогативи. При цьому, ризик неможливості своєчасного прибуття захисника покладається безпосередньо на особу, яка його запрошує, адже остання не позбавлена можливості, в разі потреби, запросити й іншого захисника на свій вибір. Наведене забезпечує справедливий і розумний баланс між правом особи на захист і завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення, визначеними у ст.1 КУпАП. Водночас це є важливим запобіжником для унеможливлення зловживання особою своїми процесуальними правами. А тому, за описаних вище обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 лише голослівно заявляв про бажання мати захисника, однак, реальних дій для забезпечення його явки не вживав, відсутні підстави вважати, що працівниками поліції порушено право ОСОБА_1 на захист.

Усі обставини виявлення правопорушення, його фіксації, проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння задокументовані шляхом здійснення поліцейськими на виконання вимог ч.2 ст.266 КУпАП безперервного відеозапису. Застереження сторони захисту щодо ракурсу проведення відеозйомки суд не приймає до уваги, адже такі умови перебувають поза волею працівників поліції, які не мають можливості перегляду відеоматеріалів в час проведення безперервної зйомки для її корегування. Більш того, із наведеного вище слідує, що усі істотні обставини можуть бути достеменно встановлені із матеріалів здійснених відеозаписів, процедура проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі зафіксована у передбаченому законом порядку і жодних сумнівів не викликає.

У судовому засіданні захисником ОСОБА_1 не наведено доводів, які б могли спростувати наявні в матеріалах справи докази винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди і посягає на громадську безпеку, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Величко О.В.