ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/29369/23

Провадження № 33/4820/85/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому з участю секретаря Мельничук К.С., захисника - Савінського О.П., апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої у АДРЕСА_1 , непрацюючої,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою суду, ОСОБА_2 28.10.2023 о 11 год. 54 хв. в м. Хмельницькому по Старокостянтинівському шосе, 2/1Н керувала автомобілем марки «Audi Q8» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилася в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 ч. 1 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Савінський О.П. просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року скасувати та ухвалити свою постанову, якою провадження у справі на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП закрити за відсутності в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що суд першої інстанції всупереч нормам КУпАП, не дотримався завдань та порядку здійснення судочинства у справах про адміністративне правопорушення, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, а саме судом не було перевірено правильність складення матеріалів про адміністративне правопорушення, які надійшли на його розгляд.

Зазначає, що суд повинен був перевірити правильність відомостей, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема щодо особи правопорушника та наявності документів, які посвідчують таку особу, а в разі виявлення розбіжностей у таких відомостях та неправильного зазначення особистих даних про особу, яка притягається до відповідальності, суд був позбавлений можливості виносити рішення про притягнення такої особи до відповідальності.

На думку апелянта, місцевий суд не дотримався принципів змагальності та вдався до самостійного збирання доказів винуватості громадянки ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, чим перебрав на себе невластиву для органу, який розглядає справу (суду), функцію обвинувачення, яка в таких справах покладається на органи поліції, посадові особи яких уповноважені складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Крім того, суд першої інстанції, зазначаючи в оскаржуваній постанові відомості про особу правопорушника - ОСОБА_2 , по-перше вийшов за межі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в якому такі дані про особу, яка притягається до відповідальності не зазначено, а по-друге, зазначив такі відомості безпідставно, не маючи жодних належних і допустимих доказів існування такої особи.

Разом з тим, місцевий суд, встановлюючи особу правопорушника, безпідставно вказав, що захисник в судовому засіданні надав для огляду копію паспорта громадянина України ОСОБА_2 , згідно якого остання змінила прізвище на ОСОБА_2 , так як жодної копії згаданого паспорта захист суду не надавав. Тим більше, в сторони захисту взагалі не було копії такого документу. Слід зауважити, що паспорт громадянина України не являється документом, який посвідчує факт зміни прізвища та не дає можливості відслідковувати дану подію, як юридичних факт, який має бути зафіксований у Реєстрі актів цивільного стану, а витяги теж не надавалися.

Також, громадянку ОСОБА_2 ніхто про розгляд справи не повідомляв та для участі в судовому засіданні не викликав.

Вважає, що судом було проігноровано той факт, що підстави проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_2 були надумані та не підтверджуються матеріалами справи, а відтак вона не мала обов`язку проходити такий огляд.

Наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не містить даних про відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння в лікарняному закладі.

У підсумку апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення по даній справі було складено поліцейським без належного встановлення відомостей про особу водія, з грубим порушенням вимог законодавства щодо оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення та проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи захисник Савінський О.П. підтримав доводи апеляційної скарги захисту, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, врахувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, в діях ОСОБА_2 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серіїї ААД №551802 від 28.10.2023 року, ОСОБА_2 28.10.2023 о 11 год. 54 хв. в м. Хмельницькому по Старокостянтинівському шосе, 2/1Н керувала автомобілем марки «Audi Q8» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилася в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 ч. 1 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_2 , у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серіїї ААД №551802 від 28.10.2023 року, в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alkotest Drager ARLM-0394 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, на місці не проводився (а.с.5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 28.10.2023 року, згідно якого огляд ОСОБА_2 не проводився (а.с.2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 28.10.2023 року, згідно яких, ОСОБА_2 відмовилась від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу Drager для визначення стану сп`яніння (а.с.3,4);

- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №551802 від 28.10.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в лікарні відмовилась (а.с.6).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Апеляційний суд вважає, що давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Доводи про те, що суд першої інстанції, зазначаючи в оскаржуваній постанові відомості про особу правопорушника - ОСОБА_2 , вийшов за межі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та зазначив такі відомості безпідставно, не маючи жодних належних і допустимих доказів існування такої особи, апеляційний суд відкидає.

Апеляційним судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядалась щодо ОСОБА_2 в межах протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №551802 від 28.10.2023 року. Сторона захисту в судовому засіданні не заперечувала, що ОСОБА_2 є дівочим прізвищем ОСОБА_2 Прізвище ОСОБА_2 вона отримала у шлюбі у 1999 році. Фактично, відомості на підтвердження особи ОСОБА_2 були встановлені судом у повному обсязі, всі анкетні відомості, ім`я по батькові, число, місяць, рік народження, адреса проживання, визначені в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду вірно, є такими, що відповідають паспортним даним ОСОБА_2 . Апеляційний суд вважає, що відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення достатньо ідентифікують особу ОСОБА_2 як особу, яка вчинила адміністративне правопорушення за обставин, викладених в протоколі. Ідентифікацію ОСОБА_2 як особи, щодо були зафіксовані обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення сторона захисту в суді не заперечувала. Суд також ідентифікує особу ОСОБА_2 як одну і ту саму особу згідно відеозапису фіксування події, доданої до протоколу. Особа зафіксована на відеозаписі відповідає особі ОСОБА_2 у паспорті громадянина України, наданому захистом. Апеляційний суд також виходить з того, що протокол про адміністративне правопорушення складався у присутності ОСОБА_2 , вона була обізнана з його змістом, що засвідчила своїм підписом.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 повністю відповідає вимогам закону і містить у собі всі необхідні дані, в тому числі чіткий виклад суті адміністративного правопорушення, що інкримінуєтьсяОСОБА_2 , яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вказаний пункт Правил дорожнього руху, який порушений водієм та зазначено частину статті, якою передбачена відповідальність за допущене порушення.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції ОСОБА_2 не зазначала, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не зверталась і матеріали справи таких даних не містять.

Щодо доводів захисника про те, що суд першої інстанції не повідомляв ОСОБА_2 про розгляд справи та не викликав її у судове засідання, то апеляційної суд вважає їх безпідставними.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, коли кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною першою статті 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за її відсутності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення особи про місце та час розгляду справи.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Із протоколу про адміністративне правопорушення ААД №551802 від 28.10.2023 року вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_2 про розгляд справи в Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області 13.11.2023 року о 10 годині 00 хвилин, що підтверджується її власноручним підписом. Тобто вона була обізнана щодо дати та часу розгляду вказаних матеріалів в суді першої інстанції.

Крім того, відсутність ОСОБА_2 в судовому засіданні, яка була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду в порядку ст. 268 КУпАП, на думку апеляційного суду, не було перешкодою для судового розгляду у її відсутності, адже їх інтереси в суді представляв захисник - адвокат Савінський О.П.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Апеляційний суд також вважає, що ОСОБА_2 не була позбавлена можливості висловити свої доводи щодо обставин провадження, висловлювати правову позицію в ході апеляційного перегляду провадження, скористалася своїм правом на оскарження постанови суду в апеляційному порядку.

Посилання апелянта на те, що підстави проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_2 були надумані, апеляційний суд відкидає, виходячи з наступного.

З наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу «Audi Q8» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 стало те, що остання перевищила швидкість руху автомобіля.

Крім того, з наявних в матеріалах справи відеозаписів також вбачається, що працівники поліції висловлювали законні вимоги до ОСОБА_2 , а саме: пред`явити посвідчення водія, документи на транспортний засіб, а пізніше, у зв`язку з виявленими у о ОСОБА_2 знаками алкогольного сп`яніння пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_2 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, а тому працівники поліції правомірно склали щодо неї протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Жодним чином, не спростовує обставин перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та не звільняє її від встановленої законом відповідальності твердження сторони захисту стосовно відсутності даних про відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння в лікарняному закладі в направленні на огляд водія транспортного засобу, оскільки з відеозапису події вбачається, що ОСОБА_2 відмовилась пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Будь-яких заперечень чи уточнень щодо вчиненого правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не зазначено, працівниками поліції були роз`ясненні її права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст..63 КУ, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який підписаний останньою власноруч, а тому всі наведені обставини в сукупності повністю спростовують апеляційні твердження сторони захисту, наведені в обґрунтування доводів про закриття провадження щодо ОСОБА_2 у зв`язку з недоведеністю вини.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Отже, судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАПу виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Савінського О.П. - залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року 2023 року, ухвалену щодо ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя: