Провадження № 3/686/995/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Хараджа Н.В., з участю секретаря судового засідання Тарковської А.С., потерпілого ОСОБА_1 , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 965838 від 14.10.2023 року, 13.10.2023 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_2 перебуваючи на стаціонарно-обладненій зупинці громадського транспорту поруч будинку №3 по вул. Шевченка в м. Хмельницькому, в п`яному вигляді: нерозбірливу вимову, хитку ходу, розпиваючи пиво (Carlsberg) та палив тютюнові вироби в громадському місці, чим порушив п. 12 ст. 13 ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», на законні неодноразові вимоги Ст. ДОП СДОПВПХРУП ГУНП в Хмельницькій області к-та поліції Боровщука В.Д. припинити вчинення адміністративного правопорушення , а саме припинення розпивання пива та паління тютюнових виробів в громадському місці, не реагував, при цьому поводив себе агресивно, висловлювався вбік поліцейського нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та звільненням з ОВС, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 посадовою особою, яка складала протокол, додано протокол А 3 про адміністративне затримання №052573 від 13.10.2023 року, рапорти працівників поліції від 14.10.2023 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 13.10.2023 року, копію журналу, копію доручення Т в.о. начальника підполковника поліції С.Попова, відеозапис з нагрудних камер працівників поліції.

Постановами суду від 23.10.2023 року, 28.11.2023 року та 27.12.2023 року зазначений адміністративний матеріал тричі повертався на доопрацювання до органів поліції з посиланням на порушення вимог ст.. 256 КУпАП, які допущені при складання вказаного протоколу, проте зазначені недоліки усунути органами поліції не було, й надіслано повторно після доопрацювання до суду із рапортом, в якому зазначено неможливість виконання вказаних постанов по причині не встановлення місця перебування ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_2 провину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, надав клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, та пояснив, що дійсно він разом із двома товаришами 13.10.2023 року близько 23 год. 00 хв. перебували на зупинці громадського транспорту поруч будинку №3 по вул. Шевченка в м. Хмельницькому, викликали таксі та очікували його. До них підійшов патруль в складі трьох працівників поліції та з невідомих для нього причин почали висловлюватися, щодо припинення ним паління тютюнових виробів та вживання алкогольних напоїв в громадському місці. Зазначив, що на момент, коли до них підійшли працівники поліції, особисто він жодних тютюнових виробів не палив та алкогольних напоїв не вживав. В руках товаришів, дійсно були пляшки з алкогольним напоєм, однак вони їх не вживали, при цьому курив один із його товаришів. Тому коли підійшли працівники поліції і почали висловлювати вимогу щодо припинення паління безпосередньо ОСОБА_3 , він почав з ними сперечатися, зазначивши, що він нічого не палив та не вживав. Проте працівники поліції продовжували на його думку протиправні дії і саме висловлювати претензії щодо куріння безпосередньо до нього, це його обурило і внаслідок цього через деякий проміжок часу, як протест на протиправні та провокаційні дії працівників поліції, він дійсно почав висловлюватися нецензурно та палити цигарки. Проте періодично припиняв це робити і наполягав, що якщо він на думку працівників поліції вчиняє протиправні дії, то вони повинні скласти протокол або постанову про адміністративне правопорушення. Однак працівники поліції продовжували з ним сперечатися, не зрозумілого змісту висловлювати до нього будь-які претензії, жодного протоколу чи постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за куріння, вживання алкогольних напоїв, висловлювання нецензурною лайкою в громадському місці складено не було. Тому він вважає, що вказані вимоги працівників поліції щодо припинення його дій не носили законний порядок, оскільки на момент висловлення претензійвін жодних протиправних дій не вчиняв. Також вказав, що поданий протокол не відповідає вимогам, встановленим ст. 256 КУпАП. Крім того зазначив, що матеріали справи не містять доказу того, що він вживав алкогольний напій, погрожував фізичною розправою чи звільненням з органів поліції щодо потерпілого чи інших працівників поліції, тож просив провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, подавши відповідне письмове клопотання.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що дійсно 13.10.2023 року близько 23 год. 00 хв. він патрулював з іншими працівниками поліції на ввіреній йому території, проходячи поруч зупинки громадського транспорту, він побачив, що на зупинці громадського транспорту біля будинку №3 по вул. Шевченка, перебуває троє осіб, які вживають алкогольні напої та палять тютюнові вироби. Він звернувся до них із вимогою припинити вживання алкогольних напоїв та паління тютюнових виробів, оскільки це є громадським місцем, на що вони почали з ним сперечатися, висловлювалися нецензурною лайкою, тож він вважав, що вони чинили злісну непокору. Чи саме ОСОБА_2 палив із самого спочатку та вживав алкогольні напої він не пам`ятає, проте пам`ятає, що він періодично палив тютюнові вироби. Разом з тим, зазначив що ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лайкою в бік поліцейських. Чи погрожував фізичною розправою та у якій формі також зазначити не може, оскільки не пам`ятає. Пам`ятає, що ОСОБА_2 намагався вплинути якимось чином на нього, як на поліцейського. Вказав, що саме щодо ОСОБА_2 було складено протокол по ст. 185 КУпАП, оскільки він більше всіх сперечався. Вказав, що постанов чи протоколів про притягнення будь-кого до адміністративної відповідальності за незаконне паління, вживання алкогольних напоїв, нецензурну лайку чи перебування в п`яному вигляді не складалося. Проте зазначив, що на теперішній час конфлікт вичерпано, жодних претензій у нього не має, тому вважає не доцільним продовжувати судовий розгляд по даній справі, не заперечує щодо закриття справи за малозначністю.

Заслухавши вказаних осіб, дослідивши матеріали справ, суд дійшов наступних висновків.

За змістом статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін. Крім того формулювання обвинувачення само по собі має суперечливий характер, оскільки з одного боку містить посилання на відсутність реакції з боку ОСОБА_2 на законні вимоги поліцейського (тобто його мовчазну бездіяльність), а з іншого вказується, що він «поводив себе агресивно, висловлювався вбік поліцейського нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та звільненням з ОВС».

Правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Саме на таке тлумачення посилається й Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011.

При цьому, злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до статті 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Разом з тим, у порушення вищевказаних вимог законодавства, у складеному відносно ОСОБА_2 протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено, яким нормативним актом передбачено законність вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, оскільки стаття 185 КУпАП є бланкетною нормою Закону, не вказано взагалі чи мала місце злісна непокора із відсутністю зазначення форми, в якій вона могла виглядати: у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення. Чи можливо взагалі у формі опору, що може мати ознаки кримінального правопорушення.

Викладені обставини свідчать про те, що інспектором патрульної поліції не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично відсутній виклад саме об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак, складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 185 КУпАП, тобто не зазначена суть адміністративного правопорушення, а саме не зазначено чи мало місце злісна й в чому вона проявлялася. Крім того, надані матеріали справи та пояснення потерпілого ОСОБА_1 не підтвердили вказані в протоколі про адміністративне правопорушення фактичні обставини справи, зокрема вживання ОСОБА_2 алкогольних напоїв, погрози фізичною розправою та звільнення потерпілого з ОВС.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Таким чином, переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтвердили винуватість ОСОБА_2 , матеріали справи не містять, та під час судового провадження не встановлено.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколі, так і у постанові суду першої інстанції, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, встановлено не було.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 284, ч. 1 ст. 184 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 185 КУпАП, - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа