Справа № 190/432/24
Провадження №3/190/258/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. П`ятихатки

Суддя П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області Фирса Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з відділення поліції № 7 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Васькіно Уржумського району Кіровської області, громадянки України, не працюючої, проживаючої по АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 06.02.2024 року о 22.10 год. за місцем проживання по АДРЕСА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виразилось в тому, що мати залишила їх без нагляду дорослих в нічний час доби, що могло призвести до негативних наслідків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо не створення матеріально - побутових умов життя, навчання неповнолітніх дітей, не піклування про духовний і моральний їх розвиток, почуття доброти, поваги до старших, сприяння їх домашньої освіти.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Однак, вище викладене стосується виключно неповнолітніх осіб, а не малолітніх.

Згідно ч. 1 ст. 32 ЦК України неповнолітньою особою є фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Частиною 2 статті 6 СК України встановлено, що малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Враховуючи, що ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність батьків, або осіб, які їх замінюють, за невиконання обов`язків щодо неповнолітньої дитини, а також приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є малолітніми дітьми, то в даному випадку відсутня об`єктивна сторона правопорушення, а отже і відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП- закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Фирса