ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/75/24 Справа № 705/6611/23 Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАПГоловуючий у І інстанції Піньковський Р. В. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Яроміч О.В. на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, матроса, снайпера ВЧ НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, військовослужбовець військової служби за мобілізацією матрос ОСОБА_1 30 листопада 2023 року близько 22:30 год. перебував на території Військового мобільного госпіталю №71, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці). Оглядом проведеним 30 листопада 2023 року з використанням спеціального технічного засобу «Алконт-М 00243-15» встановлено, що матрос ОСОБА_1 станом на 22:36 год. 30 листопада 2023 року мав стан алкогольного сп`яніння 2,06 ‰ (проміле). Викладене свідчить про появу військовослужбовця військової служби за мобілізацією матроса ОСОБА_1 в нетверезому стані на території Військового мобільного госпіталю №71 в умовах особливого періоду (воєнного стану). Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, адвокат Яроміч О.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2023 року, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі посилається на те, що станом на 30.11.2023 ОСОБА_1 не був матросом, не проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 та взагалі не виконував будь-яких військових обов`язків, оскільки перебував на амбулаторному лікуванні.

Вважає, що матеріалами справи не доведено факту виконання ОСОБА_1 30.11.2023 о 22:20 год. обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння, оскільки її матеріали не містять жодних відомостей про те, які саме обов`язки військової служби виконував ОСОБА_1 30.11.2023 та чи взагалі існує військовий мобільний госпіталь №71, чи є він територією ВЧ, та що останнього направлено туди за наказом відповідного командира (начальника) тощо. Отже, ОСОБА_1 не був суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Вказує, що розгляд справи проводився за відсутності ОСОБА_1 , у зв`язку з чим він був позбавлений можливості надати суду особисті пояснення про дійсні обставини справи.

Сторона захисту просить не приймати до уваги підписи на всіх документах, які містяться в матеріалах справи (протокол про військове адміністративне правопорушення, акт огляду, заява на адресу суду), оскільки вони були підписані ОСОБА_1 під фізичним і моральним тиском.

Зазначає, що письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою.

В судове засідання, призначене апеляційним судом на 02.02.2024 на 10:30 год. ОСОБА_1 та його захисник адвокат Яроміч О.В. не з`явилися, при цьому про дату, час і місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчать довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber».

Крім того, 02.02.2024 на електронну адресу апеляційного суду від адвоката Яроміч О.В. надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі скаржника та його захисника.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Яроміч О.В.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Із матеріалів справи вбачається, 01.12.2023 ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні місцевого суду під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, з матеріалами якої ознайомився в суді 20.12.2023, тоді як апеляційна скарга направлена його захисником поштовім відправленням 28.12.2023, з чого слідує, що апелянтом не пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію адвоката Яроміч О.В. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення КИЧК/У № 1585 від 30.11.2023 згідно якого, 30 листопада 2023 року близько 22:30 год. військовослужбовець військової служби за мобілізацією в/ч НОМЕР_1 матрос ОСОБА_1 перебував на території Військового мобільного госпіталю №71, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітке мовлення, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці). Огляд на стан сп`яніння проводився з використанням спеціального технічного засобу Алконт-М 00243, результат огляду - 2,06 ‰. Викладене свідчить про появу військовослужбовця військової служби за мобілізацією матроса ОСОБА_1 в нетверезому стані на території Військового мобільного госпіталю №71 в умовах особливого періоду (воєнного стану). Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП;

- роздруківки з приладу Алконт-М 99243 від 30.11.2023 згідно якої, результат тесту: 2,06 ‰;

- акту №173 від 30.11.2023 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці) та який проведено за допомогою Алконт-М 00243, результат огляду на стан сп`яніння - 2,06 ‰;

- рапортів свідків, а саме: ст.солдата ОСОБА_2 та ст.солдата ОСОБА_3 згідно якого, зокрема, 30.11.2023 військовослужбовець ОСОБА_1 перебував на території ВМГ №71 в нетверезому стані;

- військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , виданого 29.06.2022.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі адвокат Яроміч О.В. посилається на те, що станом на 30.11.2023 ОСОБА_1 не був матросом, не проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 та взагалі не виконував будь-яких військових обов`язків, оскільки перебував на амбулаторному лікуванні. При цьому, матеріалами справи не доведено факту виконання ОСОБА_1 30.11.2023 о 22:20 год. обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння, оскільки її матеріали не містять жодних відомостей про те, які саме обов`язки військової служби виконував ОСОБА_1 30.11.2023 та чи взагалі існує військовий мобільний госпіталь №71, чи є він територією ВЧ, та що останнього направлено туди за наказом відповідного командира (начальника) тощо. Отже, ОСОБА_1 не був суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Вважаю зазначені доводи неспроможними, оскільки в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 01.12.2023 в якій він просив розглядати справу бей його участі та який свою вину в скоєнні правопорушення визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, та просив суд його суворо не карати (а.с.18).

З врахуванням зазначеної заяви безпідставними є доводи сторони захисту щодо розгляду справи місцевим судом за відсутності ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі сторона захисту просить не приймати до уваги підписи на всіх документах, які містяться в матеріалах справи (протокол про військове адміністративне правопорушення, акт огляду, заява на адресу суду), оскільки вони були підписані ОСОБА_1 під фізичним і моральним тиском.

Зазначені доводи захисника є неприйнятними, позаяк вони нічим не підтверджені та які, на думку суду, спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Безпідставними є доводи захисника про те, що письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою, виходячи із вимог статті 272 КУпАП, якою передбачено, що як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

З аналізу даної норми слідує, що виклик свідків є правом суду, а не його обов`язком. В свою чергу, із наявних у матеріалах справи пояснень свідків вбачається, що вони містять всю необхідну для суду інформацію, яка підлягала встановленню по даній справі.

Розглянувши адміністративну справу, місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу, відповідає санкції ч.3 ст.172-20 КУпАП, вимогам ст.33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника. При цьому, із санкції зазначеної статті вбачається, що місцевим судом накладено на ОСОБА_1 мінімальний вид адміністративного стягнення за вчинення даного адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Яроміч О.В., без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба