Справа № 303/27/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Камінський С.Е.,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Мушак К.М.,

представника потерпілої Попович М.І.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 940590 від 27 грудня 2023 року, ОСОБА_1 27.12.2023 року близько 22 год. 45 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, виражався в її сторону образливими словами та виганяв її з будинку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

У суді особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні домашнього насильства відносно його доньки ОСОБА_2 не визнав та пояснив, що після розірвання шлюбу із колишньою дружиною домовився про спільне виховання їх спільних дітей, які за їх добровільної згоди, почергово мешкали у дружини та в нього. Так, донька ОСОБА_3 чотири дні жила із ним, після чого поїхала із колишньою дружиною ОСОБА_4 за кордон. Донька повернулася із-за кордону 27 грудня 2023 року, близько 22 години 30 хвилин вона прийшла до нього додому, а саме в АДРЕСА_1 , у цей час їхній середній син ОСОБА_5 , якому 8 з половиною років, спав в іншій кімнаті. Однак, ОСОБА_3 відразу пішла до кімнати, де спав син ОСОБА_6 , стала його будити, тому він попросив її не чіпати сина, на що вона сказала йому: «у нього червоні очі, ти знову п`яний», на що він зробив доньці зауваження, сказав: «Настя, заспокойся, ти не маєш права в такому тоні розмовляти з батьком». На цьому донька не заспокоїлася, у зв`язку з чим між ними виникла словесна суперечка, під час якої донька ОСОБА_3 зателефонувала колишній дружині і повідомила її, що він ображає її та ногою вдарив песика. Приблизно через 5-7 хвилин прийшла його колишня дружина ОСОБА_4 вже із працівниками поліції, для нього стало дуже дивним, що так швидко. Зайшовши до будинку, вона відразу вказівним тоном сказала їм: «складайте припис». Працівники поліції не стали його вислуховувати, на підставі слів доньки, а в переважній більшості колишньої дружини, склали протокол, в якому викладені обставини не відповідають дійсності, оскільки жодних дій, які могли б завдати шкоду психічному або фізичному здоров`ю доньки, він не вчиняв, песика лише відштовхнув ногою, бо він

Ст. 2 із 4

намагався кусати його штани. Вважає, що в його діях відсутнє домашнє насильство по відношенню до доньки, на його думку, колишня дружина навмисно намовила доньку вчинити дії, які б спровокували конфліктну ситуацію.

Захисник Мушак К.М. в суді подала письмове клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, яке обґрунтувала наступним.

Дії, які мали місце 27 грудня 2023 року не відповідають складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки 27 грудня 2023 року ОСОБА_1 цілий день провів з сином ОСОБА_1 , опікуном якого призначений, а його колишня дружина ОСОБА_4 з іншими дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_7 поїхала за кордон. Ввечері, коли ОСОБА_4 повернулася із-за кордону, старша донька ОСОБА_2 зателефонувала батькові, запитала у нього, як її брат ОСОБА_8 та попросилася переночувати у нього вдома, на що ОСОБА_1 погодився. Коли прийшла донька, син ОСОБА_1 вже спав, а ОСОБА_1 лежав на дивані і дивився телевізор. Анастасія почала заходити до сина кімнати і будити його, на що ОСОБА_1 зробив їй зауваження, але вона почала неприпустимим тоном розмовляти з батьком і на його прохання припинити із ним в такому тоні розмовляти ОСОБА_2 не реагувала та на його пропозицію піти до мами (колишньої дружини) ночувати, у разі, якщо їй щось не подобається, також не погодилася, а натомість зателефонувала мамі ОСОБА_4 та повідомила її, що батько, тобто ОСОБА_1 ображає її, на що та викликала працівників поліції. З урахуванням вищенаведеного, у діях ОСОБА_1 не має складу адміністративного правопорушення, оскільки він є люблячим батьком і ніколи не завдав би шкоди своїм дітям, тому дії потерпілої слід розцінювати, як штучне створення обставин для дискредитації ОСОБА_1 .

Потерпіла ОСОБА_2 та її законний представник ОСОБА_4 до суду не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник потерпілої - адвокат Попович М.І. подала до суду письмові додаткові пояснення, в яких вказала наступне.

З моменту розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_4 разом із дітьми почала проживати окремо за адресою: АДРЕСА_2 , а колишній чоловік ОСОБА_1 проживати у спільному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 . У будинку, де мешкало подружжя, залишилися особисті речі, як дітей, так і ОСОБА_9 , які забрати вони не можуть, оскільки ОСОБА_1 змінив вхідні замки до будинку, з метою унеможливлення доступу ОСОБА_9 та дітей до помешкання.

27 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_4 із проханням дати йому середнього сина ОСОБА_6 для спільного проводження часу. Оскільки син має риси аутизму, тому з метою забезпечення належного догляду за дитиною, разом з ним до батька поїхала і старша донька ОСОБА_3 . Близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 зателефонувала її донька ОСОБА_3 , яка перебувала у переляканому стані, плакала і повідомила, що батько ображав її, а також жорстоко поводиться з її песиком, в результаті чого тварина зазнала ушкоджень. Зважаючи на такі обставини, ОСОБА_4 одразу зателефонувала на гарячу лінію «102» та викликала працівників поліції для фіксування факту вчинення домашнього насильства. Після прибуття до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 побачила свою нажахану доньку та домашнього улюбленця, якого ОСОБА_3 тримала на руках, та повідомила, що батько ображав її, принижував, нецензурно виражався в її сторону, а також виганяв її з будинку. Протиправна поведінка ОСОБА_1 та вчинення ним домашнього насильства стосовно своєї доньки, завдання шкоди її морального стану та психічного здоров`ю підтверджується протоколом серії ВАВ № 940590 від 27.12.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

Ст. 3 із 4

винесеним 27.12.2023 року стосовно ОСОБА_1 терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії ЕО № 12695 (серія АА № 220953), відповідно до якого ОСОБА_1 заборонено входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , та формою ризиків вчинення домашнього насильства від 27.12.2023 року, за результатами якої працівником поліції уповноваженого підрозділу поліції визначено високий рівень ризику ОСОБА_1 . З урахуванням вищенаведеного, просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Заслухавши доводи та заперечення учасників розгляду справи, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного.

У відповідності до вимог статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно вимог частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до вимог ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина перша статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до положення, викладеного у пункті 3 частини 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі Закон), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У відповідності до п.4 ч.1 цього Закону, економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

Ст. 4 із 4

Згідно п.14 ч.1 цього Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Судом встановлено, що 27.12.2023 року близько о 22 год. 45 хв. за місцем проживання ОСОБА_1 , а саме в АДРЕСА_1 відбулася словесна суперечка між ОСОБА_1 та його донькою ОСОБА_2 . Однак, потерпілою, її представником та письмовими доказами у справі не доведено вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 по відношенню до доньки ОСОБА_2 , оскільки словесна суперечка та висловлювання зауважень доньці щодо її поведінки, не свідчить про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства в розумінні такого згідно поняття, визначеного частиною 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 940590, складеного 27.12.2023 року відносно ОСОБА_1 , не додано фото- або відеозаписів обставин цієї події, пояснень свідків. Саме лише пояснення потерпілої ОСОБА_2 , відібране працівником поліції, є недостатнім доказом для незаперечного встановлення наявності події і складу вказаного адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

За приписами ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст.1 цього Кодексу) та ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена поза розумним сумнівом належними, достовірними і достатніми доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, повно і всебічно проаналізувавши наявні у справі докази, суддя прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, є недоведеною, тому справу необхідно закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Е. Камінський