ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. в дохід держави.

Відповідно до постанови районного суду, ОСОБА_1 26 вересня 2023 року о 10 год. 59 хв. по вул. площа Центральна,6 в м. Чернівці, керував транспортним засобом «Volkswagen Toureg» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказане рішення районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що постанова районного суду є незаконною, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи, при цьому судом першої інстанції грубо порушені норми матеріального та процесуального права.

Стверджує, що докази, на які вказав суд у своїй постанові, не можуть бути визнані належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

ЄУНСС: 725/7984/23 Головуючий у 1-ій інстанції: Піхало Н.В.

НП: 33/794/61/24 Головуючий в апел. інстанції: Потоцький В.П.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КпАП України, оскільки у ньому не зазначено яке саме сп`яніння у нього було виявлено, при цьому зазначені у протоколі ознаки сп`яніння не відповідають ні ознакам алкогольного ні наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначає і те, що матеріали справи не містять акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а ознаки, які зазначені у направленні водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху відрізняються від ознак зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, крім того у даному направленні відсутні дані про особу, яка склала дане направлення - посада, найменування підрозділу, звання, П.І.Б., серія та номер службового посвідчення, підпис особи.

Стверджує, що матеріали справи не містять будь-яких доказів відсторонення його від керування транспортним засобом.

У судове засідання особа, яка подала скаргу, ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, хоча належним чином був сповіщений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому його неявка у відповідності до ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить такого.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог закону суд першої інстанції не дотримався в повній мірі.

Так, обґрунтовуючи своє рішення, районний суд у постанові вказав, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом подій, направленням на проходження медичного огляду у відповідному закладі охорони здоров`я.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, такий висновок районного суду ґрунтується на доказах, отриманих із порушенням порядку, встановленого у КУпАП.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до п. 2 розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 4 Розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (відповідно до п.3 Розділу І це: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Апеляційний суд зауважує, що ознаки алкогольного відрізняються від ознак наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому, процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння також відрізняється від процедури огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому працівники поліції, у разі відмови особи від проведення огляд у на стан сп`яніння, у протоколі про адміністративне правопорушення повинні зазначати з ознаками якого саме виду сп`яніння особа керувала транспортним засобом.

Разом з тим, працівники поліції не зазначили у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№444095 від 26.09.2023р., з ознаками якого саме виду сп`яніння ОСОБА_1 керував транспортним засобом 26.09.2023р. о 10 год. 59хв. по вул. Центральна площа,6 у м. Чернівці.

Поряд з цим, апеляційним судом також встановлено, що ознаки сп`яніння, зазначені у вказаному протоколі, зокрема, звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці, суттєво відрізняються від тих ознак, які були встановлені у ОСОБА_1 та озвучені останньому відповідно до даних відеозапису.

Так, згідно з відеозаписом, наявним у матеріалах справи на а.с. 6, працівник поліції після тривалого спілкування із ОСОБА_1 повідомив останньому, що у нього виявлено ознаку наркотичного сп`яніння «тремтіння повік». У подальшому, після незгоди водія із виявленою ознакою, працівник поліції повідомив йому, що в останнього також є і інша ознака наркотичного сп`яніння «неприродна блідість».

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані вище ознаки були встановлені та озвучені водієві лише після прохання останнього повідомити, які саме ознаки були виявлені у нього. При цьому, у працівників поліції не виникало підозри, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, при зупинці транспортного засобу під керуванням останнього, а лише після досить тривалого часу спілкування із ним.

Також апеляційний суд зважає на те, що встановлена працівником поліції ознака наркотичного сп`яніння - «тремтіння повік», не входить до виключного переліку, передбаченого у п. 4 Розділу І Інструкції, та є надуманою.

При цьому, ознаки сп`яніння, які зазначені вказаному вище протоколі, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, не були встановлені у ОСОБА_1 працівниками поліції, як і не були йому озвучені.

Поряд з цим, апеляційний суд не може визнати належним доказом направлення на огляд водія т/з із метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке міститься на а.с.2, оскільки зазначені у ньому ознаки сп`яніння, не відповідають тим ознакам, які були встановлені у водія на місці зупинки транспортного засобу, згідно з відеозаписом. Крім того, таке направлення не містить жодних відомостей щодо особи, яка його склала, зокрема посада, найменування підрозділу звання, ОСОБА_2 серія та номер службового посвідчення та підпис, що ставить під сумнів дані, які зазначені у вказаному доказі.

Крім того, з долученого відеозапису вбачається, що направлення на огляд до медичного закладу було складено вже після того, як щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Поряд з усім вищезазначеним, слушними є доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять будь-яких письмових доказів про відсторонення його від керування транспортним засобом та надання можливості керування цим транспортним засобом уповноваженій особі, яка має посвідчення водія відповідно категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, як те передбачено ч.7 ст.266 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову судді щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.7, 245, 247, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду підпис В.П. Потоцький

Виготовлено з автоматизованої

системи документообігу суду:

суддя Чернівецького

апеляційного суду (В.П. Потоцький)

(25.01.2024р. дата засвідчення копії)