ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/158/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Кожевнікової О.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Кожевнікової О.В., на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, 04 вересня 2023 року о 15 год. 59 хв. на автодорозі Р-39 Броди-Тернопіль в с. Плотича Тернопільського району водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Daihatsu Teri OS, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі в лікаря нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу № 316 від 04 вересня 2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що адміністративна відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Кожевнікова О.В., вважає, що місцевий суд прийшов до передчасного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за відсутності на те достатніх доказів.

Вказує, що ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що почувала себе погано, а саме - піднявся артеріальний тиск, змушена була вжити таблетки для пониження тиску, а оскільки перебувала уже в дорозі додому і поряд ні родичів, ні знайомих не було, їй потрібно було добиратись до с. Плотича де фактично проживає в дачних будинках.

Також, в обґрунтування своїх доводів зазначає, що факт виявлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння не заперечується, але просить врахувати, що вказаний стан виник унаслідок вживання медичних препаратів, з мотивів крайньої необхідності у зв`язку із поганим самопочуттям.

Звертає увагу, що хоч і ОСОБА_1 було вчинено дії, які містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, проте на неї не може бути накладене адміністративне стягнення, оскільки правопорушення було вчинено в стані крайньої необхідності, тобто своїми діями вона відвертала настання більшої можливої шкоди своєму життю та здоров`ю та їхала для отримання невідкладної медичної допомоги у вигляді ін`єкції для стабілізації артеріального тиску.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 унаслідок госпіталізації до лікувального закладу, не змогла вчасно подати апеляційну скаргу.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - адвоката Кожевнікову О.В., яка підтримала подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2023 року та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

В матеріалах спарив відсутні відомості про вручення чи висилання ОСОБА_1 копії постанови по справі про адміністративне правопорушення від 17 жовтня 2023 року.

Окрім того, як вбачається зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї копій документів, ОСОБА_1 була госпіталізована до лікувального закладу у зв`язку із гіпертонічним кризом, а згодом їй було проведено невідкладне оперативне втручання, що унеможливимо подати апеляційну скаргу у строки визначені законом.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 005429 04 вересня 2023 року о 15 год. 59 хв. на автодорозі Р-39 Броди-Тернопіль в с. Плотича Тернопільського району водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Daihatsu Teri OS д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі в лікаря нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу № 316 від 04 вересня 2023 року.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 її прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Факт перебування ОСОБА_1 на час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння стверджується висновком медичного закладу № 316 від 04 вересня 2023 року, згідно якого остання перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обидва документи були предметом розгляду у суді першої інстанції та отримали належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Наведені вище обставини щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджуються також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, яким зафіксовано вказану подію починаючи із зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 і завершуючи процедурою огляду водія в закладі охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про закриття справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з вчиненням нею дії в стані крайньої необхідності, то, на думку апеляційного суду, вони не підлягають до задоволення, оскільки суд не розцінює керування транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, за наведених в матеріалах справи обставин, як крайню необхідність.

Так, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути саме об`єктивний критерій.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що наявність ознак стану алкогольного сп`яніння було виявлено у ОСОБА_1 04 вересня 2023 року ще до того, як вона сіла за кермо автомобіля, що стверджується поясненням ОСОБА_2 та протоколом засідання профспілкового комітету ЗДО Плотича, відповідно до яких ОСОБА_1 відсторонили від роботи вихователя у зв`язку з її неадекватним станом та виглядом і повідомили в телефонному режимі поліцію, що остання перебуває в стані алкогольного сп`яніння. (а. п.5, 6)

Той факт, що ОСОБА_1 почувала себе погано, у зв`язку з чим приймала ліки, про що зазначається в апеляційній скарзі, в даному випадку не може вважатись крайньою необхідністю, оскільки ОСОБА_1 не усувала жодної небезпеки, їдучи додому. Також, під час розгляду справи не встановлено обставин, які би підтверджували, що небезпека, на яку вказує апелянт, не могла бути усунута іншими засобами ніж керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, а тому зазначені у апеляційній скарзі обставини не можуть вважатись такими, що є підставою для закриття справи у зв`язку з вчиненням дій особою в стані крайньої необхідності.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Кожевніковій О.В. строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Кожевнікової Н.Є. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя