ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/237/24 Справа № 933/757/23 Суддя у 1-й інстанції - Попович І. А. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., за участю секретаря судового засідання Бортника В.В., захисника Лозовського С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника Лозовського С.В. на постанову Олександрівського районного суду Донецької області від 29 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить грошову суму 40 800 гривень. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 30 КУпАП, остаточно позбавлено права керування транспортними засобами на строк 5 років 6 місяців і 13 днів;

закрито провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Олександрівського районного суду Донецької області від 29 листопада 2023 року встановлено, що 19.10.2023 року, о 14 год. 05 хв., ОСОБА_1 в с. Очеретине по вул. Чарікова 1, повторно протягом року вчинив правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, керуючи транспортним засобом SSANG YONG н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з постановою суду 1-ї інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, захисник Лозовський С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Олександрівського районного суду Донецької області від 29 листопада 2023 року. В обґрунтування зазначає, що через недосконалість системи «Електронний суд» апеляційна скарга 11.12.2023 року була направлена до Донецького апеляційного суду. Зауважує, що при формуванні апеляційної скарги не було можливості вибору апеляційного суду, а система автоматично скерувала апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду.

В апеляційній скарзі просить скасувати постанову Олександрівського районного суду Донецької області від 29 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що обставини правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення неконкретно, без належного формулювання складу адміністративного правопорушення відповідно до змісту диспозиції статті, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Судом не враховано, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, повторно так і доказів того, що ОСОБА_1 взагалі притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зауважує, що сам по собі факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Звертає увагу, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, чим порушено його право на захист.

Позиції сторін в суді :

Захисник Лозовський С.В. в судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 ,, належно повідомленого про місце, день та час судового розгляду.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду 1-ї інстанції залишенню без змін, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 29 листопада 2023 року за відсутності ОСОБА_1 та за участі його захисника Лозовського С.В. З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була подана через електронну пошту 14 грудня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що захисником Лозовським С.В. апеляційна скарга була вперше подана через підсистему «Електронний суд» у строк, передбачений законом, а також ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника Лозовського С.В. та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону тавірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

В матеріалах справи наявна копія постанови Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.05.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вказана постанова набрала законної сили 12.06.2023 року. Отже, на день винесення постанови залишається невідбутою частина стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами, яка становить 6 місяців 13 днів.

В матеріалах справи наявна копія постанови Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.05.2023 року, отримана з даних Єдиного державного реєстру судових рішень

Враховуючи, що Єдиний державний реєстр судових рішень є автоматизованою системою збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень, тому апеляційний суд вважає доводи сторони захисту щодо відсутності доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в тому числі в частині позбавлення права керування транспортними засобами, необґрунтованими.

Разом з тим, відповідно до ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Апеляційний суд не погоджується з доводами сторони захисту, що лише пояснення ОСОБА_1 про підтвердження факту позбавлення його права керування транспортними засобами стали підставою притягнення його судом до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАп. Вказані пояснення ОСОБА_1 , надані ним при складані матеріалів про порушення адміністративного правопорушення, свідчать лише про його обізнаність про відповідальність, яка могла наступити за керування транспортним засобом при наявності підстав, наведених в ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 2.1 «а» ПДР передбачає обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Суд 1-ї інстанції правильно прийшов до висновку та відхилив доводи захисника, щодо не доведеності ознак правопорушення та не відповідності долученої до протоколу постанови серії БАД № 603286 (а.с. 9) про притягнення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП до адміністративної відповідальності. Так, до протоколу долучена копія постанови, належним чином посвідчена і суддя правильно не вбачав підстав для сумнівів у її допустимості як доказу правопорушення.

Отже, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до правильного висновку, що вина ОСОБА_1 , поза розумним сумнівом доведена у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною 4 цієї статті.

Доводи захисника, щодо порушення права на захист були предметом розгляду в суді 1-ї інстанції, з висновками якого погоджується апеляційний суд, вважаючи їх правомірно відхиленими. Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 070394 стосовно ОСОБА_1 містить відомості про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Пояснення ОСОБА_1 , наданні ним на окремому аркуші, містять відомості про роз`яснення йому ст. 63 Конституції України та його особистий підпис. Крім того, ОСОБА_1 скористався своїм правом при розгляді справи, оскільки його інтереси під час судового розгляду представляв захисник, який скористався своїми правами, передбаченими ст. 271 КУпАП на ознайомлення з матеріалами справи, заявлення клопотань та безпосередньо приймав участь у судовому засіданні у режимі ВКЗ.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить грошову суму 40 800 гривень. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 30 КУпАП, остаточно позбавлено права керування транспортними засобами на строк 5 років 6 місяців і 13 днів, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника Лозовського С.В. та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Лозовському С.В. строк на апеляційне оскарження постанови Олександрівського районного суду Донецької області від 29 листопада 2023 рокущодо ОСОБА_1 в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника Лозовського С.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Олександрівського районного суду Донецької області від 29 листопада 2023 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин