ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/30460/23

Провадження № 33/4820/71/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Півовара В.О.

захисника Андрійчук І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Андрійчук І.В. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статтею 126 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 09.11.2023 року о 21.58 год. водій ОСОБА_1 в м. Хмельницькому по пр. Миру, 64 керувала транспортним засобом марки ЗАЗ110308-45 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року (постанова серії ЕАТ № 8001826 від 23.10.2023 року), чим порушила вимоги пункту 2.1(а) ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2023 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Андрійчук І.В просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2023 року у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за частиною 5 статті 126 КУпАП.

На думку апелянта, вказана постанова є протиправною та прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, враховуючи наступне.

Так, 09.11.2023 року працівниками патрульної поліції було складено протокол серії ААД №558016 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Однак під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №551799 від 01.11.2023 року у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.03.2021 року та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 .

Враховуючи те, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі керувала транспортним засобом на підставі тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 , який їй було видано працівниками поліції 01.11.2023 року під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, тому у ОСОБА_1 не було підстав вважати, що вона керує транспортним засобом без дозволу на таке керування, оскільки виданий працівниками патрульної поліції Петришеній Д.В. тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом надавав їй право керування.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, враховуючи те, що ОСОБА_1 не була повідомлена про розгляд справи про адміністративне правопорушення, остання не знала хто буде суддя по справі та чи дійсно у зазначений час у протоколі про адміністративне правопорушення буде розгляд справи. Про наявність оскаржуваної постанови адвокат ОСОБА_1 - Андрійчук І.В. дізналася 06.12.2023 року та ознайомилася з матеріалами справи 07.12.2023 року. Працівниками поліції Петришеній Д.В. не було надано копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №558016 від 09.11.2023 року та постанова Хмельницького міськрайонного суду по справі №686/29677/23 від 23.11.2023 року на поштову адресу ОСОБА_1 не надходила.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник адвокат Андрійчук І.В. підтримала доводи апеляційної скарги з наведених у скарзі підстав.

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце апеляційного розгляду, про поважні причини неявки не повідомила, за таких обставин її неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника адвоката Андрійчук І.В., яка просила задовольнити апеляційні вимоги у повному обсязі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Відповідно до вимог ст.294КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.

Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 23 листопада 2023 року без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 повідомлялась працівниками поліції про час та місце слухання справи відносно неї, що підтверджується її підписом в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» (а/с 1).

Однак у матеріалах справи відсутні відомості щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи судом першої інстанції та вручення їй копії оскаржуваної постанови у межах строку на апеляційне оскарження. В матеріалах справи наявне клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та виготовлення копії постанови суду від 23 листопада 2023 року, яке надійшло від захисника адвоката Андрійчук І.В. від 06 грудня 2023 року (а/с 7), з апеляційною скаргою захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Андрійчук І.В. звернулась 13 грудня 2023 року.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Зі змісту статті 289 КУпАП вбачається, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження, оскільки ОСОБА_1 не була повідомлена судом про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо неї, про наявність оскаржуваної постанови захисник ОСОБА_1 адвокат Андрійчук І.В. дізналася 06.12.2023 року та ознайомилася з матеріалами справи 07.12.2023 року. працівниками поліції Петришеній Д.В. не було надано копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №558016 від 09.11.2023 року та постанова Хмельницького міськрайонного суду по справі №686/29677/23 від 23.11.2023 року на поштову адресу ОСОБА_1 не надходила.

Крім того, загальновідомо, що на території Україні діє воєнний стан, який введений у зв`язку із воєнною агресією військ Російської Федерації проти України, згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05.30 год. 24.02.2022 на території України терміном на 30 діб, надалі Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 продовжено на 90 діб до 23.08.2022, Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 продовжено на 90 діб.

За таких обставин, причини, на які вказує апелянт, за яких було пропущено строк на звернення з апеляційною скаргою є поважними, а тому з метою забезпечення права особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд, суд апеляційної інстанції вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

Щодо розгляду справи по суті, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У поданій апеляційній скарзі захисник вказує, що ОСОБА_1 не допустила порушення правил дорожнього руху, за які її слід було притягнути до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із тим, що 09.11.2023 керувала транспортним засобом на підставі тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 , виданого поліцейськими 01.11.2023.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції визнав останню винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, дійшовши висновку, що ОСОБА_1 09.11.2023 повторно протягом року (постанова серії ЕАТ № 8001826 від 23.10.2023 року) керувала транспортним засобом марки ЗАЗ 110308-45 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушила вимоги пункту 2.1(а) ПДР України.

При цьому суд першої інстанції, мотивуючи винуватість ОСОБА_1 , послався на наявні в матеріалах справи докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №558016 від 09.11.2023, довідку відділу адмін. практики УПП в Хмельницькій області, постанову серії ЕАТ № 8001826 від 23.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, відеозапис з місця події.

З таким висновком суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погодитися не може виходячи з наступного.

Як вбачається з постанови ст. лейтенанта поліції УПП в Хмельницькій області серії ЕАТ №8001826 від 23 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 була притягнута до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, а саме за керування 23.10.2023 року ТЗ не маючи при собі посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії ( а/с 3).

Згідно довідки, наданої інспектором відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП лейтенантом поліції О.Тодосійчук, Петришеній Д.В. видавалось посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.03.2021 року, а також зареєстровані наступні адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема 21.09.2021 за ч.1 ст.130 КУпАП, 23.10.2023 за ч.2 ст.126 КУпАП, 01.11.2023 за ч.5 ст.126 КУпАП та інші (а/с 2).

Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, всупереч вказаних вимог закону, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи та дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Поза увагою судді місцевого суду залишилось те, що ОСОБА_1 видавалось посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.03.2021 року, тобто вона має право керування транспортними засобами.

З витребуваних Хмельницьким апеляційним судом матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 11.11.2021 року визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Матеріали цієї адміністративної справи не містять даних про вилучення у ОСОБА_1 посвідчення водія.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду, постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 08 січня 2024 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрите за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №551799 від 01.11.2023. З вказаного протоколу вбачається, що під час його складання у ОСОБА_1 було тимчасово вилучено посвідчення водія на право керування транспортним засобом № НОМЕР_2 від 10.03.2021 року та замість вилученого посвідчення водія був виданий тимчасовий дозвіл серії НОМЕР_4 від 01.11.2023, копія якого долучена захисником до апеляційної скарги (а/с 26, 12).

З доданого до протоколу відеозапису з місця події вбачається, що ОСОБА_1 повідомляла поліцейським про наявність у неї тимчасового дозволу, але поліцейський відповів, що це не дає їй право керувати ТЗ до розгляду справи та прийняття рішення та склав протокол за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року після притягнення її до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, чим порушила вимоги п.2.1а) ПДР.

Відповідно до п.2.1а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно вимог статті 265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, поліцейський тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 видавалось посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.03.2021; 01.11.2023 поліцейськими під час складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №551799 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, у ОСОБА_1 було тимчасово вилучено посвідчення водія на право керування транспортним засобом № НОМЕР_2 від 10.03.2021 року та замість вилученого посвідчення водія був виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_4 від 01.11.2023, на підставі якого ОСОБА_1 09.11.2023 мала право керувати транспортним засобом.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 , яка керувала 09.11.2023 року о 21.58 год. у м. Хмельницькому по пр. Миру, 64 транспортним засобом марки ЗАЗ110308-45 д.н.з. НОМЕР_1 , маючиправа, які були напередодні вилучені, при цьому маючи тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_4 від 01.11.2023, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України", ухваленого 6 вересня 2005 року).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Аналізуючи у сукупності зазначені вище норми законодавства та надані докази, доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції припустився порушення вимог закону про адміністративну відповідальність, розглянув протокол про адміністративне правопорушення, при цьому не з`ясувавши чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, не з`ясувавши повно, всебічно і об`єктивно всі обставини справи, і як наслідок передчасно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що оскільки обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджуються належними та допустимими доказами, а наявні в матеріалами справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, а тому апеляційна скарга захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Андрійчук І.В. підлягає задоволенню, постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 285, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Андрійчук І.В. строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Андрійчук І.В задовольнити.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнана винною і притягнена до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 5 статтею 126 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя