"01" травня 2024 р. Справа № 363/910/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю ОСОБА_2 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 277773 від 18.02.2024 року вбачається, що 18 лютого 2024 року о 09 год. 45 хв. у м. Вишгород Київської області, вул. Ягідна, буд. 5, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , був виявлений працівниками поліції з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції під відеозапис та в присутності двох свідків запропонували ОСОБА_1 пройти у встановленому законодавством порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний, стан алкогольного сп`яніння 0,44 проміле.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Александров Д.О. з`явилися, висловили заперечення проти складеного протоколу про адміністративне правопорушення та проти притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування своїх заперечень ОСОБА_1 надав пояснення наступного змісту.

18.02.2024 року о 09 год. 45 хв. ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи рух з м. Києва у напрямку с. Литвинівка Вишгородського району Київської області. Разом з ОСОБА_1 в автомобілі знаходився його знайомий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що саме він здійснював керування автомобілем та виконував технічні функції водія. У свою чергу, ОСОБА_3 знаходився на пасажирському сидінні та керування автомобілем не здійснював.

Здійснюючи рух у м. Вишгород Київської області, ОСОБА_1 зупинився на блок-пості для перевірки документів, а потім зупинвся за блок - постом для того, щоб зайти в супермаркет «Фора», який розташований неподалік. Після повернення до автомобіля, ОСОБА_1 сів за кермо транспортного засобу Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , щоб продовжити рух далі, і в цей час до нього підійшли працівники поліції. У процесі спілкування працівники поліції повідомили, що в ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота. У зв`язку з цим працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, для чого вийшов з автомобіля.

У подальшому, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , працівниками поліції було залучено двоє свідків для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. У присутності вказаних свідків ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. Результат огляду дійсно був позитивний, показник стану алкогольного сп`яніння склав 0,44 проміле.

Однак, з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був не згодний, оскільки алкоголь не вживав, ознак алкогольного сп`яніння не мав. ОСОБА_1 зазначив працівникам поліції, що не погоджується з результатами проведеного огляду, однак до медичного закладу для проходження повторного огляду ОСОБА_1 працівниками поліції доставлений не був. На прохання ОСОБА_1 доставити його до медичного закладу для проведення повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції також не відреагували. У той же час, у судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що не пам`ятає чи заперечував проти результатів проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності свідків, чи прохав у присутності свідків працівників поліції доставити його до медичного закладу для проведення повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Після цього, як зазначив ОСОБА_1 , працівниками поліції було складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. З протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 дійсно був ознайомлений, підписував його, примірник протоколу отримував. У той же час, ОСОБА_1 зазначив, що не пам`ятає чи підписував чек тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, та чи підписував акт огляду, складений працівниками поліції. У подальшому працівники поліції дійсно відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортними засобами, у зв`язку з чим за кермо автомобіля Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , сів його знайомий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу чого останній написав відповідну розписку.

На додаток до цього, захисник ОСОБА_1 адвокат Александров Д.О. зазначив, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів керування ОСОБА_1 автомобілем Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 . Натомість долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівників поліції розпочинається з моменту як ОСОБА_1 підходить до вказаного автомобіля з боку супермаркету. Будь-яких інших відомостей, які б вказували на виконання ОСОБА_1 технічних функцій водія, ані відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, ані інші матеріали справи не містять.

Крім того, захисником ОСОБА_4 було висловлено позицію щодо порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП. Так, ОСОБА_1 насправді був не згодний з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, що був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. У зв`язку з цим ОСОБА_1 висловлював свої заперечення проти результатів огляду, наполягав на проведенні повторного огляду в медичному закладі. У той же час, вказані обставини не знайшли свого відображення на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, оскільки долучений до матеріалів справи є фрагментарним та переривається більш ніж на годину. Як вбачається з заперечень захисника ОСОБА_4 , саме у цей проміжок часу, який з невідомих причин не був зафіксований працівниками поліції, ОСОБА_1 висловлював свої заперечення проти результатів проведеного огляду та наполягав на проведенні повторного огляду.

Захисник Александров Д.О. зазначив, що матеріали справи містять направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу, в якому зазначається про факт доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу. Однак ОСОБА_1 до медичного закладу не направлявся та не доставлявся, огляд у медичному закладі не проводився, що свідчить про недотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Захисник Александров Д.О. зазначив, що наявний у матеріалах справи акт огляду для ознайомлення ОСОБА_1 не надавався, у зв`язку з чим у сторони захисту є сумніви щодо правомірності походження підпису на ньому, який міститься у відповідній графі від імені ОСОБА_1 . На кінець, стороною захисту звернуто увагу, що при складанні матеріалів справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки.

З урахуванням вищевикладеного, фактично не заперечуючи факту керування транспортним засобом, згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 та його захисник заперечили факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та зазначили про недотримання працівниками поліції процедури проведення огляду внаслідок недоставлення ОСОБА_1 до медичного закладу після висловлення ним заперечень щодо результатів проведеного огляду. З огляду на це, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 просили закрити у зв`язку з відсутністю в його діях всіх ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання викликалися працівники поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, які здійснювали складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме: старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та лейтенант поліції Снігур Анатолій Анатолійович.

У судове засідання старший лейтенант поліції ОСОБА_5 з`явився та надав наступні пояснення з приводу складених матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

18.02.2024 року ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 заступили на чергування та здійснювали виконання службових обов`язків на блок-посту на вул. Ягідна у м. Вишгород Київської області. Під час перевірки транспортних засобів, що рухалися з м. Києва було зупинено автомобіль Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , всередині якого знаходилося двоє чоловіків. Під час перевірки документів було встановлено, що водієм вказаного автомобіля є ОСОБА_1 , а на пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У процесі спілкування в ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння тремтіння пальців рук, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. У зв`язку з цим ОСОБА_1 припаркував автомобіль Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , на узбіччі, щоб не заважати проїзду іншим учасникам дорожнього руху. Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній надав свою згоду. Поки працівники поліції намагалися залучити свідків для проведення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 встиг сходити в супермаркет «Фора» та повернутися до свого автомобіля. Коли ОСОБА_1 повернувся, то свідки вже були залучені. У присутності свідків ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. Результат огляду був позитивний, стан алкогольного сп`яніння 0,44 проміле. ОСОБА_1 , як і свідкам огляду, було озвучено результати проведеного огляду. Однак жодних заперечень, зауважень з боку ОСОБА_1 не надходило, у тому числі щодо результатів чи процедури проведеного огляду. ОСОБА_1 також було роз`яснено можливість проходження огляду в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він фактично погодився з результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу.

У подальшому, як слідує з пояснень ОСОБА_5 , працівниками поліції було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи. ОСОБА_1 було надано для ознайомлення та підписання протокол про адміністративне правопорушення, чек тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, акт проведеного огляду. З усіма документами ОСОБА_1 ознайомився, особисто підписав, отримав примірник протоколу, жодних зауважень та заперечень не висловив. Крім того, ОСОБА_1 безпосередньо було роз`яснено його права та обов`язки. Після цього ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом шляхом передачі останнього в управління ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що від останнього було взято відповідну розписку.

ОСОБА_5 пояснив, що спочатку відеозапис здійснювався на нагрудну камеру його напарника ОСОБА_6 . Оскільки ОСОБА_1 був зупинений ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 з увімкненою нагрудною камерою у цей час перевіряв інші автомобілі, що проїжджали повз блок-пост, то відповідно момент зупинки автомобіля Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та момент перевірки його документів, та встановлення ознак алкогольного сп`яніння не знайшов свого відображення на відеозаписі. У той же час, ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не заперечував факт здійснення ним керування автомобілем. Після виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 забрав нагрудну камеру у ОСОБА_6 , та прикріпив її собі на формений одяг, для здійснення подальшої фіксації процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після фіксації результатів огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_5 з геобережності вимкнув нагрудну камеру, однак протягом всього цього часу здійснювалося складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у ході чого ОСОБА_1 також жодних заперечень чи зауважень не висловлював, не прохав доставити його до медичного закладу для проведення повторного огляду на стан сп`яніння, що можуть підтвердити свідки по справі. Після закінчення складання матеріалів справи, ОСОБА_1 добровільно підписав протокол, та всі інші матеріали.

На кінець, ОСОБА_5 зазначив, що Направлення на огляд водія до медичного закладу та Акт огляду за допомогою спеціального технічного засобу є бланковим єдиним документом, який заповнюється працівниками поліції кожного разу незалежно від фактичного направлення та доставлення водія до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, та незалежно від того чи проводився огляд на стан сп`яніння взагалі. У той же час, як пояснив ОСОБА_5 , водій ОСОБА_1 не заперечував проти результатів огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, не прохав направити його до медичного закладу для проходження повторного огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не направлявся та не доставлявся працівниками поліції до медичного закладу.

Лейтенант поліції ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. Про причини неявки працівник поліції не повідомив, будь-яких заяв, клопотань не надходило.

Учасники справи не заперечували проти можливості проведення судового розгляду за відсутності викликаного працівника поліції.

У судове засідання викликалися та з`явилися свідки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які, будучи повідомленими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, приведеними під присягу, надали показання наступного змісту.

18.02.2024 року близько о 10 год. 00 хв. ОСОБА_7 разом зі своїм сином ОСОБА_8 їхали на автомобілі, керування яким здійснював ОСОБА_8 . Під час проїзду блок-посту на вул. Ягідна м. Вишгород Київської області, біля супермаркету «Фора», їх автомобіль був зупинений працівниками поліції, які запросили їх в якості свідків для проведення процедури огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 погодилися були свідками.

Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли до службового автомобіля поліції та бачили, що автомобіль Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , стояв поряд, на узбіччі. Працівниками поліції було роз`яснено, що ними було зупинено водія вказаного автомобіля, в якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: тремтіння пальців рук, почервоніння очей, запах алкоголю, у зв`язку з чим виникла потреба в проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння. У цей момент до автомобіля Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , з боку супермакету «Фора» підійшов чоловік, яким, як потім було встановлено, був ОСОБА_1 .

У присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. ОСОБА_1 надав свою добровільну згоду. Свідок ОСОБА_7 зазначила, що ОСОБА_1 працівниками поліції були роз`яснені права та обов`язки. Далі, у їх присутності, як свідків, та ОСОБА_1 , працівниками поліції було розпаковано мундштук приладу, проведеного контрольний забір повітря, що засвідчив відсутність алкоголю всередині приладу та трубки, після чого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у своїх показаннях підтвердили, що результат огляду на стан сп`яніння був позитивний, встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду, озвучили результат всім присутнім. Однак жодних заперечень, зауважень з приводу результатів проведеного огляду та процедури його проведення ОСОБА_1 не висловлював. Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що ОСОБА_1 не просив доставити його до лікарні для проведення повторного огляду на стан сп`яніння.

Після цього, як слідує з показань ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , працівниками поліції було складено відносно ОСОБА_1 матеріали справи про адміністративне правопорушення. При цьому складання всіх документів здійснювалося у присутності як свідків, так і ОСОБА_1 . Всі документи: протокол, акт огляду у заповненому виді надавалися їм для ознайомлення та підписання. Свідки у показаннях підтвердили, що протягом складання та ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1 також не висловлював жодних заперечень. Спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції здійснювалося в спокійній обстановці, без жодного тиску, примусу, погроз та конфліктних ситуацій.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З метою встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння у п. 2.5 ПДР України зазначається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення вищезазначених вимог ПДР України ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення містить діяння, яке, зокрема, полягає у керуванні транспортним засобом. На додаток до цього склад зазначеного адміністративного правопорушення передбачає наявність спеціального суб`єкта особи, яка керує транспортним засобом. Тобто, керування транспортним засобом здійснюється особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому у п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 зазначається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищезазначені вимоги повного та всебічного дослідження обставин, фактів вчинення адміністративного правопорушення, то суд доходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинні містити належні, допустимі, достовірні та достатні докази факту керування особою транспортним засобом, тобто виконання нею функцій водія під час руху такого засобу. Такий факт встановлюється на основі будь-яких відомостей, які відповідно до чинного законодавства можуть вважатися доказами.

Одночасно з цим відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, яка здійснює керування транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Тобто поруч з керуванням транспортним засобом повинен бути доведений факт, що особа, яка керувала транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначається у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008 № 1103 (далі по тексту Порядок № 1103).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливо лише за умови, якщо судом під час судового розгляду на основі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів буде встановлено, що особа, яка здійснювала керування транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 277773 від 18.02.2024 року вбачається, що складовою частиною інкримінованого ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є факт здійснення ним 18.02.2024 року о 09 год. 45 хв. у м. Вишгород Київської області, вул. Ягідна, буд. 5, керування автомобілем марки Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Під час судового розгляду стороною захисту висловлено суперечливу позицію з приводу доведеності даного факту.

Сам ОСОБА_1 у своїх поясненнях не тільки не заперечував факту керування транспортним засобом, але і добровільно його підтвердив та визнав. Так, ОСОБА_1 зазначив, що 18.02.2024 року о 09 год. 45 хв. дійсно керував автомобілем Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись з м. Києва у напрямку с. Литвинівка Вишгородського району Київської області, у ході чого був зупинений працівниками поліції на блок-посту у м. Вишгород Київської області на вул. Ягідна. При цьому у своїх поясненнях ОСОБА_1 добровільно підтвердив, що разом з ним в автомобілі знаходився його знайомий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак останній за кермом автомобіля Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , не перебував, жодних функцій з його управління не здійснював.

У цей же час, захисником ОСОБА_4 зазначено про відсутність у матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

З показань допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , пояснень працівника поліції ОСОБА_5 , судом встановлено, що свідки були залучені працівниками поліції вже після зупинки автомобіля Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з чим вони не могли безпосередньо спостерігати факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

У матеріалах справи наявний DVD-R диск (а.с. 11), на якому містяться два файли з відеозаписами: «0000000__0003» тривалістю 02 хв. 27 сек., «0000000__0004» тривалістю 03 хв. 17 сек. Вказані відеозаписи зроблені на нагрудну камеру працівника поліції, обставини та події, зафіксовані на них, за датою, часом та місцем відповідають тим, що розглядаються в межах даної справи, а в своїй сукупності відеозаписи дають можливість відтворити повну, хронологічну картину обставин і подій вчинення ОСОБА_1 діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При дослідженні першого відеозапису судом встановлено, що відеозапис розпочинається вже після зупинки працівниками поліції автомобіля Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 . При цьому на початку відеозапису зображений ОСОБА_1 , який підходить до вказаного автомобіля з боку супермаркету «Фора». Біля зупиненого автомобіля також знаходяться свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Вказані обставини у сукупності з зафіксованою на відеозаписи розмовою працівників поліції з ОСОБА_1 логічно та повністю узгоджуються з поясненнями опитаного у судовому засіданні працівника поліції ОСОБА_5 , який зазначив, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відійшов до магазину, поки працівники поліції залучали свідків для проведення огляду, та повернувся до транспортного засобу, коли свідки вже були залучені.

У подальшому, як вбачається з відеозапису, у процесі спілкування ОСОБА_1 добровільно підтверджує не тільки власні анкетні відомості, але і факт керування автомобілем Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , зазначаючи при цьому, що їхав з м. Києва до с. Литвинівка Вишгородського району Київської області, що повністю узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 , які були надані ним у судовому засіданні.

Після цього, як видно з відеозапису, розпочинається процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, у ході якої працівники поліції вимагають від ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, звертаються до ОСОБА_1 як водія транспортного засобу, повідомляють про допустимі показники стану сп`яніння саме як водію транспортного засобу, зазначають про відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що настає для водіїв транспортних засобів. Жодних заперечень чи зауважень з приводу того, що ОСОБА_1 не є водієм транспортного засобу, не здійснював керування ним, ОСОБА_1 , як чітко видно на відеозаписі, не висловлює, а навпаки з усім погоджується.

На другому відеозаписі зафіксовано процедуру складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення та ознайомлення з ними ОСОБА_1 . Як видно з відеозапису, під час зачитування протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було зазначено ОСОБА_1 про те, що саме він здійснював керування автомобілем Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , з приводу чого ОСОБА_1 не заперечував, а підтвердив відомості протоколу про адміністративне правопорушення.

При дослідженні відеозаписів судом встановлено, що спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції здійснювалося у спокійній обстановці, без жодного фізичного чи психічного примусу, ОСОБА_1 добровільно, спокійно усвідомлюючи зміст поставлених йому запитань з приводу відповідних фактів та обставин, надав відповіді, жодних заперечень не висловлював.

Таким чином, ОСОБА_1 , як вбачається з досліджених відеозаписів, своєю поведінкою та поясненнями повністю підтвердив факт керування транспортним засобом. При цьому поведінка та пояснення ОСОБА_1 повністю відповідають та узгоджуються з його поясненнями, що були надані ним особисто під час судового розгляду та в яких він також підтвердив факт керування транспортним засобом.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що ОСОБА_1 особисто підтвердив та повністю визнав факт керування автомобілем Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , зважаючи на те, що даний факт підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема, відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 18.02.2024 року о 09 год. 45 хв. у м. Вишгород Київської області, вул. Ягідна, буд. 5, керував автомобілем марки Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У свою чергу у п. 3 цього ж розділу цієї ж Інструкції зазначається, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Конкретний порядок проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу визначається у Розділі ІІ Інструкції № 1452/735.

Таким чином суд приходить до висновку, що чинним законодавством передбачено конкретний порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що у свою чергу передбачає конкретний алгоритм дій працівників поліції у разі встановлення наявності у водія транспортного засобу передбачених чинним законодавством ознак алкогольного сп`яніння. Вказаний алгоритм передбачає першочергове проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу, а вже у разі незгоди особи на проходження такого огляду чи висловлення нею заперечень щодо результатів такого огляду, то огляд на стан сп`яніння проводиться у спеціальному медичному закладі, направлення та доставлення до якого водія забезпечується працівниками поліції.

Конкретний порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі визначається у Розділі ІІІ Інструкції № 1452/735.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 у своїх поясненнях зазначив, що після зупинки транспортного засобу він добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Результат проведеного огляду був позитивний, стан алкогольного сп`яніння 0,44 проміле. Однак, оскільки ОСОБА_1 алкоголь не вживав, ознак алкогольного сп`яніння не мав, не міг перебувати у стані алкогольного сп`яніння, то ОСОБА_1 був не згодний з результатами проведеного огляду, у зв`язку з чим наполягав на проведенні повторного огляду у медичному закладі. У той же час, працівники поліції на вимогу ОСОБА_1 не відреагували, до медичного закладу не доставили, чим, на переконання сторони захисту, було порушено приписи ст. 266 КУпАП, що має наслідком визнання результатів проведеного огляду недійсними.

При дослідженні відеозапису «0000000__0003» тривалістю 02 хв. 27 сек. судом підтверджено, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції дійсно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції було розпаковано мундштук, який знаходився у цілісній упаковці, проведено контрольний забір повітря, що засвідчив відсутність парів алкоголю всередині приладу та його трубці. Після цього ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. Результат огляду був позитивний, стан алкогольного сп`яніння 0,44 проміле. З відеозапису чітко вбачається, що результат проведеного огляду озвучується та надається для ознайомлення ОСОБА_1 , після чого повідомляється про перевищення допустимої норми вмісту алкоголю в організмі та про відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП.

Не зважаючи на це, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 ані своєю поведінкою, діями, висловлюваннями, ані будь-яким іншим чином не висловлює жодних заперечень, зауважень щодо проведеного огляду та його результатів. Навпаки, як видно з відеозапису, при проведенні огляду, озвученні його результатів, ОСОБА_1 нейтрально ставиться до всього, що відбувається, мовчазно сприймаючи обставини та факти, про які повідомляють працівники поліції.

При дослідженні відеозапису «0000000__0004» тривалістю 03 хв. 17 сек. судом встановлено, що при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було надано на ознайомлення та підписання не тільки протокол про адміністративне правопорушення, але і чек тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу. ОСОБА_1 ознайомився зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, чеком проведеного тесту, підписав вказані документи і при цьому будь-яких заперечень та зауважень не висловив, не зазначив на цих документах. При цьому з відеозапису вбачається, що працівник поліції запитав у ОСОБА_1 щодо наявності пояснень та бажання їх висловили, але ОСОБА_1 відмовився від їх надання.

Таким чином, при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення та ознайомленні з ними ОСОБА_1 також жодних зауважень та заперечень щодо проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння та його результатів не висловив, не зважаючи на наявність відповідної можливості.

З чеку тесту № 396 від 18.02.2024 року (а.с. 2), проведеного за допомогою спеціального технічного засобу Drager 6820, судом встановлено, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на момент проведення огляду становив 0,44 проміле. Вказаний чек містить підпис ОСОБА_1 який, як вбачається з відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції, ОСОБА_1 поставив особисто. У зв`язку з цим доводи сторони захисту щодо належності даного підпису не заслуговують на увагу.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3) судом встановлено, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, становив 0,44 проміле. Вказаний акт у графі згоди з результатами проведеного огляду містить підпис ОСОБА_1 , яким останній засвідчує свою згоду з результатами проведеного огляду.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що з відеозапису «0000000__0004» на 02 хв. 51 сек. відеозапису чітко видно, що при ознайомленні з матеріалами справи про адміністративне правопорушення працівником поліції було перевірено факт ознайомлення ОСОБА_1 з усіма складеними документами. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю заповнений з підписом ОСОБА_1 вже на той момент знаходився серед інших документів, підписаних ОСОБА_1 , у тому числі заявкою на отримання судової повістки в електронній формі. Після чого працівником поліції було повідомлено про закінчення процедури оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Вищенаведені обставини спростовують доводи сторони захисту щодо не підписання ОСОБА_1 акту огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тим більше підпис, який міститься на акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та належність якого спростовує сторона захисту, повністю ідентичний з підписом ОСОБА_1 , який він залишив на чеці тесту, який, як встановлено з відеозапису, був особисто підписаний ОСОБА_1 .

Крім того, з показань допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом встановлено, що ОСОБА_1 жодних заперечень та зауважень щодо проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння та його результатів не висловлював, доставити його до медичного закладу для проходження повторного огляду не вимагав. З показань свідків судом також встановлено, що всі документи складалися у присутності ОСОБА_1 та підписувалися ним, а також самими свідками. Перед підписанням складених документів останні були заповнені, жодних дописок, виправлень не було.

Таким чином, з відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції, письмових доказів по справі, показань свідків, судом встановлено, що ОСОБА_1 на момент проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу жодних заперечень щодо результатів огляду не мав і не висловлював, не прохав і тим більше не вимагав доставити його до медичного закладу для повторного проходження огляду на стан сп`яніння. Натомість, судом встановлено, що ОСОБА_1 своєю поведінкою та діями повністю визнав і підтвердив результати проведеного огляду на стан сп`яніння, не висловивши жодних зауважень та підписавши відповідні документи.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що положеннями ст. 266 КУпАП передбачається обов`язковість проведення огляду водія на стан сп`яніння у медичному закладі лише у разі, якщо водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, або якщо водій не згодний з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу.

В межах даної справи ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та не висловив жодних заперечень щодо його результатів, у зв`язку з чим немає підстав вважати, що працівниками поліції було порушено приписи ст. 266 КУпАП через не доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу.

В аспекті цього, суд звертає увагу, що доводи сторони захисту, що під час переривання відеозапису, ОСОБА_1 наполягав на проведенні повторного огляду у медичному закладі є нічим іншим, як спробою уникнути відповідальності. Ані поведінка ОСОБА_1 , ані його висловлювання, ані факт підписання ним відповідних документів, складанням яких супроводжувався огляд на стан сп`яніння, що зафіксовано на відеозаписах, не дають розумних підстав для висновку щодо наявності у ОСОБА_1 будь-яких заперечень. У зв`язку з цим доводи сторони захисту розумно та логічно не узгоджуються з тими обставинами та фактами, що встановлені судом.

Тим більше, не зрозуміло, з яких причин ОСОБА_1 , будучи відповідно до позиції сторони захисту не згодним з результатами огляду, не зазначив про це у жодному зі складених документів, не зафіксував свої заперечення на відеозапис, не звертався самостійно до медичного закладу для проходження огляду і отримання висновоку на противагу результатам огляду, проведеного працівниками поліції.

Доводи сторони захисту щодо направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу не спростовують вищенаведені висновки суду, оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_1 до медичного закладу не направлявся і не доставлявся, оскільки не заперечував проти результатів проведеного огляду. Наявність у матеріалах справи направлення на огляд логічно пояснюється тим, що направлення разом з актом огляду становлять бланк єдиного документа, у зв`язку з чим кожного разу заповнюються працівниками поліції.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо доведеності перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

У Постанові ККС ВС від 21.02.2018 року у справі № 701/613/16-к було зроблено висновок, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд звертає увагу, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення щодо того, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, є за своєю сутністю висуненням обвинувачення, що здійснюється органом (посадовою особою), уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення. Тому таке обвинувачення поза розумним сумнівом має бути підтверджено або спростовано у судовому засіданні шляхом дослідження всіх наданих належних, допустимих та достовірних доказів. При цьому доведення цього факту поза розумним сумнівом буде означати можливість для суду зробити категоричний висновок, що версія, зазначена в обвинуваченні, є єдиною розумною версією, яка виключає будь-які обґрунтовані сумніви.

У зв`язку з цим суд вважає за доцільне зазначити, що сукупність досліджених у судовому засіданні належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів дають можливість зробити категоричний висновок щодо доведеності поза розумним сумнівом того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, інкриміноване ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, розумним, послідовним, таким, що логічно узгоджується зі встановленими обставинами та фактами, а також таким, що безумовно та беззаперечно підтверджується наданою сукупністю належних, достовірних, допустимих доказів, які виключають будь-який обґрунтований сумнів та інші версії розвитку подій, логічно пояснюють висунуте обвинувачення.

У кінцевому підсумку вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 277773 від 18.02.2024 року, складений у присутності ОСОБА_1 та особисто ним прочитаний та підписаний; зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено;

- поясненнями ОСОБА_1 , в яких він підтвердив факт керування автомобілем, факт добровільної згоди пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, позитивний результат огляду 0,44 проміле;

- долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції, з яких вбачається підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його добровільна згода пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля, позитивний результат огляду на стан сп`яніння, відсутність в ОСОБА_1 будь-яких заперечень проти результатів проведеного огляду;

- чеком тесту № 396 від 18.02.2024 року, проведеного за допомогою Drager Alcotest 6820, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, стан алкогольного сп`яніння 0,44 проміле; містить підпис ОСОБА_1 , яким він засвідчує свою обізнаність з результатами проведеного огляду;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому зафіксовано підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду за допомогою спеціального технічного засобу 0,44 проміле; містить підпис ОСОБА_1 , яким він засвідчує свою згоду з результатами проведеного огляду;

- показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з яких судом встановлено факт добровільної згоди ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, позитивний результат огляду на стан сп`яніння, стан сп`яніння 0,44 проміле; відсутність у ОСОБА_1 будь-яких заперечень та зауважень щодо результатів проведеного огляду;

- наявною у матеріалах справи розпискою, з якої вбачається факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами у зв`язку з перебуванням у стані алкогольного сп`яніння;

- водійським посвідченням ОСОБА_1 , з якого вбачається наявність у нього права керування транспортними засобами.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними і допустимим та такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення слід призначити у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, на користь держави стягується судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Внаслідок цього з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 130, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас