Справа № 206/4541/23
Провадження № 3/206/8/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Плінської А.В., при секретареві: Крижко О.А., за участю захисника-адвоката Вдовіченко В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2023 року о 17-15 год. в м. Дніпро по вул. Червоногірська,2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився на бодікамеру №472672, №472938. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник-адвокат ОСОБА_1 Вдовіченко В.В. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Своє клопотання обґрунтував тим, що наявні в матеріалах справи докази не вказують на ознаки, які б свідчили про перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння. Факт відмови будь-якої особи від проходження огляду на стан сп`яніння не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки проведення огляду можливе лише за наявності ознак сп`яніння. Із матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у розумінні статей 130,266 КупАП, а отже за відсутності належної пропозиції та подальшої поведінки водія, яка направлена на ухилення від огляду, відповідальність у даному випадку у інкримінованому адміністративному правопорушення наступати не може. Адміністративна відповідальність за відмову водія транспортного засобу від проходження огляду на місці зупинки, передбачена ст.130 КУпАП, настає виключно у медичному закладі із належним чином зафіксованими діями водія, які направленні на ухилення від проходження огляду. На долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовані дії співробітника патрульної поліції, які виразилися у повідомленні інформації про можливість відмови від проходження огляду, що має ознаки провокації вчинення адміністративного правопорушення. Сам відеозапис не свідчить про те, що ОСОБА_1 дійсно був водієм транспортного засобу, тобто вчиняв дії, котрі направлені на переміщення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, давши їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки його вина підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 515763 від 07.09.2023 р., складеного правомочною посадовою особою у встановленому законом порядку;

-рапортом у якому зазначено, що 07.09.2023 року на службовий планшет було отримано виклик «ДТП без потерпілих». Зв`язавшись з заявником , останній повідомив, що факт ДТП не підтверджується, але на його думку водій транспортного засобу Mitsubishi Pajero, номерний знак НОМЕР_1 перебував у стані сп`яніння та ледве не скоїв ДТП. Направляючись на виклик, вищевказане авто було виявлено та зупинено. При спілкуванні у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку водій відмовився;

-направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 від 07.09.2023 року з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

-відеозаписом на якому зафіксовано, як:

-17-13 год. - ОСОБА_1 сказав, що був за кермом, сів перед перехрестям;

-17-14 год. - ОСОБА_1 сказав працівнику поліції, що вживав алкоголь;

-17-15 год. - працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», або в медичному закладі. На що, ОСОБА_1 сказав, вже казав, що вживав алкоголь та проходити огляд на стан сп`яніння не буде. Також працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що за наслідком його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно нього буде складений протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Отже, досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При цьому, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про відсутність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 , виходячи з такого.

Виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті та направленні на огляд водія, тобто були зафіксовані у передбачений законом спосіб у письмових доказах, визнаних судом належними та допустимими. Крім того, виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння наявно зафіксовані на переглянутому судом відеозаписі. Сам ОСОБА_1 на цьому ж відеозаписі визнавав, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується порушення порядку огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, то переглянутий судом відеозапис свідчить, що такий порядок огляду згідно вимог ст. 266 КУпАП був дотриманий, а саме працівник поліції запропонував водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або в медичному закладі. Проте, як зафіксовано на відеозаписі ОСОБА_1 відмовився проходити огляд, як на місці так і в медичному закладі, обґрунтувавши це тим, що вживав алкоголь. Про дотримання порядку огляду свідчить і складене працівником поліції направлення водія ОСОБА_1 на огляд у медичному закладі з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Тобто дії працівника поліції при проведенні огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння були послідовні та вчинені згідно передбаченої законом процедури. Проте водій ОСОБА_1 не виявив бажання скористатись жодних із визначених законом способів для проходження огляду на стан сп`яніння, про що, зокрема свідчить переглянутий судом відеозапис.

Про наявність в діях працівника поліції ознак провокації вчинення адміністративного правопорушення, то суд вважає необхідним зазначити, що на переглянутому відеозаписі працівник поліції дійсно роз`яснює водієві ОСОБА_1 про можливість відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак, разом із цим не пропонує йому відмовлятися від такого огляду, а навпаки наголошує на тому, що у разі відмови від проходження огляду відносно нього буде складений протокол за ст. 130 КУпАП.

Щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то на переглянутому відеозаписі дійсно не зафіксований безпосередній факт зупинки транспортного засобу під час знаходження ОСОБА_1 за кермом, однак на цьому відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 визнав, що перебував за кермом. Проте, що на момент зупинки транспортного засобу за кермом перебував саме ОСОБА_1 підтвердив на переглянутому відеозаписі пасажир, який перебув у його машині.

Крім того, суд хоче звернути увагу, що позиція ОСОБА_1 ще на стадії складання протоколу була не чітка та не послідовна, оскільки на початку він заперечував, що керував транспортним засобом, однак після того, як пасажир його автомобіля підтвердив, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом, то визнав цей факт. Отже, викладене у своїй сукупності свідчить, що позиція сформована стороною захисту націлена на уникнення понести, передбачену законом відповідальність, а не на встановлення істини по справі.

Таким чином, з урахуванням викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь вини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і вважає за необхідне з метою виправлення водія і недопущення в подальшому подібних правопорушень, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, так як вчинене ним правопорушення є одним з найнебезпечніших і найважчих правопорушень з адміністративних правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, піддати останнього адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також, відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи результат розгляду даної справи, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Плінська