П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м.Ужгороді, матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер суду невідомий, ніде не працюючої, мешканки : АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

21.10.2023 року о 13 год. 21 хв., в м. Ужгород, по вул. Тернопільська 20, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння,(запах з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови) .Від проходження огляду на стан сп`яніння гр. ОСОБА_1 відмовилась о 13год 53 хв. в м.Ужгород, вул Дармштатська . Чим порушила вимоги п. 2.5. ПДР України та вчинила дії передбачені ч.2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання призначені судом на 13.12.2023року на 8год 50 хв , на 27.12.2023 року на 9 годину 40 хв , на 12.01.2024 року на 9 годину 10 хв , на 23.02.2024 року на 9 годину 00хв., повторно не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялася шляхом надіслання судових повісток , шляхом публікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та шляхом надсилання тексту судової повістки у вигляді SMS-повідомлень. Однак, ОСОБА_1 та її захисник Свида О.Г. неодноразово подавали письмові клопотання про відкладення судових засідань на іншу дату, проте, в судове засідання 23.02.2024 року на 9 годину в черговий раз не з`явились.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Суддя не вбачає підстав для відкладення в черговий раз розгляду справи оскільки, ОСОБА_1 та її захисник неодноразово зверталися до суду з подібними письмовими заявами про відкладення розгляду справи від 14.12.2023року, від 26.12.2023року та від 11.01.2024року , за якими розгляд справи було неоднорзово відкладено судом. Неявка ОСОБА_1 в даному випадку в судове засідання не може вважатись поважною причиною для неявки в судове засідання. Більше того, ОСОБА_1 укладено угоду з захисником Свида О.Г., який також не повідомив суд, про поважність причини своєї неявки для розгляду справи .

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу ОСОБА_1 є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Суддя вважає, що подальше перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог ст. ст. 38, 277 КУпАП, а тому, відповідно до ст. 268 КУпАП дана справа розглянута у відсутності ОСОБА_1 та її захисника Свида О.Г. за наявними в ній матеріалами.

При цьому суддя враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відтак, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст.130 КУпАП визначено повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Так, відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3, 4 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №410798 від 21.10.2023 року вбачається, що інспектором взводу роти 2 батальйону УПП в Закарпатській області Яворським А.В. 21.10.2023року під час зупинки транспортного засобу «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 у останнього виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 вказаної вище інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як встановлено судом з протоколу серії ААД №410798 складеного відносно ОСОБА_1 від 21.10.2023 року, остання від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, так само, як і від надання будь яких пояснень на місці зупинки транспортного засобу по суті порушення відмовилася згідно ст.63 Конституції України , що зафіксовано як в самому протоколі про адміністративне правопорушення, так зафіксовано і на відеозаписі з бодікамер працівників поліції від 21.10.2023 року , який міститься на DVD-диску, що долучений до матеріалів справи.

Як вбачається з наданої довідки інспектора ВАП УПП у Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Пастика Д. від 23.10.2023 року, громадянка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше уже притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатської області у справі №308/11866/22 від 15.06.2023 року на неї було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 , наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, тобто, повторне протягом року вчинення будь -якого з порушень передбачених частиною 1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 2 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 поторно протягом року вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 410798 від 21.10.2023 року, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з боді камер працівників поліції з місця події 21.10.2023року , який міститься на DVD диску, що долучений до матеріалів справи, довідкою інспектора ВАП УПП у Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Пастика Д. від 23.10.2023року про те, що ОСОБА_1 згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області у справі №308/11866/22 від 15.06.2023 року було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та на неї було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 21.10.2023року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 21.10.2023р. , даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 410799 від 21.10.2023 року складеними відносно ОСОБА_1 про прушення нею правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. , даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 410800 від 21.10.2023 року про прушення нею правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушння у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7985830 від 21.10.2023року на ОСОБА_1 за ч.4 ст.16КУпАП.

Наведені вище докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому, в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

При цьому , ОСОБА_1 , будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила жодних заходів для явки до суду, не подала до суду жодних письмових заперечень проти протоколу, будь яких доказів, які б спростовували чи ставили під сумнів вказані у протокоолі обставини суду не надано.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

У відповідності до абзацу 4 п. 28 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року (із змінами і доповненнями від 19.12.2008 року №18) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - не можна накладати оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Тобто, за змістом вищезазначеного, оплатному вилученню підлягає лише той предмет чи об`єкт адміністративного правопорушення, власником якого є сам правопорушник.

Згідно довідки інспектора ВАП УПП у Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Пастика Д. від 23.10.2023року , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником транспортного засобу «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_1 .

Також відповідно до довідки інспектора ВАП УПП у Закарпатській області ДПП Пастика Д. , ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 12.07.2013р..

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, бере до уваги, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю самого правопорушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст.130 КУпАП, а саме у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобами на строк три рои без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до положень ст.40-1, ч.5 ст.283 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 605 ,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 23, 130 ч.3, 251, 252, 283-285, 287-294 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер суду невідомий, визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер суду невідомий, на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень. 60 коп.) грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з моменту її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул