КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 33/824/1200/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 358/48/24

14 лютого 2024 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богуславського районного суду Київської області від 18 січня 2024 року, якою закрито провадження в справі за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10 січня 2024 року серії ВАБ № 976844, складеного старшим ДОП відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, лейтенантом поліції Матвєєвою О.В. зазначено, що 29 грудня 2023 близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_2 знаходячись в м. Богуслав Обухівського району Київської області по вул. Святогірська, вчинила дрібне хуліганство, а саме висловлювалася нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого порушила громадський порядок і спокій громадян.

Постановою Богуславського районного суду Київської області від 18 січня 2024 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з такою постановою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив постанову скасувати та прийняти нову, якою накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова є незаконною та необгрунтованою, оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Вказував, що своїми протиправними діями, що проявилися в образливому чіплянні та лайці в громадському місці та в присутності працівників поліції, ОСОБА_2 заподіяла шкоду його честі та гідності, завдала моральну шкоду та порушила громадський спокій. Вважає, що ОСОБА_2 слід притягнути до адміністративної відповідальності, застосувавши до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн., яке мінімально, але здійснило б на неї хоч який-небудь виховний вплив.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважав можливим провести розгляд справи за його відсутність.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності та просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та постанову суду, апеляційний суд виходить з наступного.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 10 січня 2024 року серії ВАБ №976844, ОСОБА_2 ставиться в вину те, що вона: «29 грудня 2023 близько 10 год. 30 хв., знаходячись в м. Богуслав Обухівського району Київської області по вул.Святогірська, вчинила дрібне хуліганство, а саме висловлювалася нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого порушила громадський порядок і спокій громадян».

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 173 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення структурно складається з чотирьох обов`язкових елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Для констатації наявності складу адміністративного правопорушення необхідне встановлення усіх чотирьох його елементів. Відсутність хоча б одного з них виключає склад правопорушення в цілому.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 грубного хуліганства за обставин вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення.

Такі висновки судді місцевого суду апеляційний суд вважає обґрунтованими, враховуючи наступне.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 10 січня 2024 року серії ВАБ №976844, ОСОБА_2 ставиться в вину те, що вона: «29 грудня 2023 близько 10 год. 30 хв., знаходячись в м. Богуслав Обухівського району Київської області по вул.Святогірська, вчинила дрібне хуліганство, а саме висловлювалася нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого порушила громадський порядок і спокій громадян».

На підтвердження доказів вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення додано заяву ОСОБА_1 з проханням притягнути до відповідальності особу, яка вчинила хуліганські дії, копію постанови Богуславського районного суду від 01.05.2023 щодо ОСОБА_2 , диск, на якому містяться відео файли.

Наданий ОСОБА_1 відеозапис події стосується обставин конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що мало місце 29.12.2023року. З переглянутого відеозапису не вбачається факт висловлювання ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 ненормативної лексики (нецензурної лайки), як це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення.

В своїй заяві потерпілий ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 у присутності поліцейських образливо чіплялася до нього, порушуючи його права на честь і гідність та громадський спокій.

Відповідно до диспозиції статті 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Диспозиція статті 173 КУпАП України передбачає, що об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, передбачає наявність діяння: нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та вчинення інших подібних дій, що як наслідок порушують громадський порядок та спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

"Інші подібні дії" у розумінні статті 173 КУпАП є надзвичайно різноманітними. Вони можуть включати в себе (але не обмежуються): вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів`я по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображенням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

На думку апеляційного суду, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Не є доказом і протокол про адміністративне правопорушення, який за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію ЄСПЛ щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі "Карелін проти Російської Федерації", протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення не містить належним чином сформульованого обвинувачення ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП. Так, формулювання посадовою особою у відповідній графі протоколу складу адміністративного правопорушення, фактично з об`єктивної сторони не відповідає диспозиції ст.173 КУпАП. Не містить формулювання обов`язкових складових об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення щодо спрямованості умислу та мотиву діяння. Наведене свідчить про неконкретність пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, що саме по собі унеможливлює притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності оскільки порушує його право на захист.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: ... юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, слід визнати, що вони не можуть бути розцінені як такі, що беззаперечно вказують на доведеність винуватості ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі "Карелін проти Росії", за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд дійшов висновку, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому постанова суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Богуславського районного суду Київської області від 18 січня 2024 року, якою закрито провадження в справі за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.В. Кулікова