Провадження №: 3/755/310/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2024 р. суддя Днiпровського районного суду м. Києва Марченко М.В., розглянувши справу про адмiнiстративне правопорушення, що надiйшла з управління патрульної поліції в м.Києві про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, АДРЕСА_1 ,

- за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 27.10.2023 року о 19 годині 34 хвилин, керуючи автомобілем марки «Marcedes-Benz Ml350», державний номерний знак НОМЕР_1 на стоянці магазину «Новус» за адресою: м.Київ, вул. Керченська площа, 7, не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Land Rower», державний номерний знак НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ), в результаті чого, вказані автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України.

Крім того, згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 27.10.2023 року о 19 годині 34 хвилин, керував вказаним автомобілем марки «Marcedes-Benz Ml350», державний номерний знак НОМЕР_1 на стоянці магазину «Новус» за адресою: м.Київ, вул. Керченська площа, 7, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння шкіряного покрову обличчя».

Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП визнав повністю, разом з тим, заперечив вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому зазначив, що того дня він алкогольні напої не вживав. Також, пояснив, що коли на місце дорожньо-транспортної пригоди приїхали працівники поліції, останні висловили підозру, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, на що він заперечив. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події він відмовився, оскільки не довіряв працівникам поліції, які одразу по приїзду стали поводитись щодо нього упереджено, крім того, оформлення дорожньо-транспортної пригоди зайняло багато часу і було закінчено практично о 23 годині. У зв`язку з тим, що до дії комендантської години залишалось мало часу, а йому необхідно було доїхати до м.Бориспіль, де він на той час проживав, він направився до м.Борисполя, де в порядку самозвернення звернувся до КНП «Бориспільської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування» та за направленням вказаної лікарні в приміщенні відділення судово-медичної токсикології «Київського обласного бюро судово-медичної експертизи» МОЗ України пройшов токсикологічне дослідження крові, в результаті чого в його крові метиловий, етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлено.

Так, відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 суд приходить до висновку про доведеність винності водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, оскільки вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі та дослідженими судом доказами, а саме: поясненнями ОСОБА_1 , даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 27.10.2023 року серії ААД №531626, даними, що містяться в схемі місця ДТП від 27.10.2023 року, даними, що містяться в поясненнях водія ОСОБА_3 .

Враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу зі стягненням судового збору.

Поряд з цим, слід зазначити, що згідно вимог п.2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Однак, матеріали справи не містять об`єктивних та обґрунтованих доказів на підтвердження викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, що дійсно мав місце факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Marcedes-Benz Ml350», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з даних Висновку Експертного Дослідження №741 судово-токсикологічного дослідження, що був наданий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.10.2023 року, метиловий, етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміовий спирти та їх ізомери не виявлені (дата і час забору крові 28.10.2023 ро о 01 годині 00 хвилин).

З метою перевірки достовірності наданого судом Висновку Експертного Дослідження №741 судово-токсикологічного дослідження, що був наданий ОСОБА_1 , судом було зроблено запит до КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» («ББЛІЛ»).

Згідно відповіді, що надійшла на запит суду з КНП «Бориспільської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування» (ББЛІЛ), вбачається, що в КНП «ББЛІЛ» не має відділення судово-медичної токсикології. Громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі їхнього направлення завідувачем відділення судово-медичної токсикології «Київського обласного бюро судово-медичної експертизи» Віктором Черненком було проведено судово-токсикологічне дослідження крові ОСОБА_1 з метою виявлення вмісту спиртів та призначення концентрації етилового спирту. При судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_1 метиловий, етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені.

А тому, як наслідок, дані відображені у протоколі серії ААД №531625 від 27.10.2023 року, який було складено щодо ОСОБА_1 є сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП та ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст.256 КУпАП, положенням Інструкції та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України вбачається, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Враховуючи викладене, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП пояснення особи у суді, інші докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД №531625 від 27.10.2023 року, не знайшли підтвердження в судовому засіданні та не підтверджені об`єктивними доказами, спростовуються даними Висновку Експертного Дослідження №741 судово-токсикологічного дослідження.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження в справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись вимогами п.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 283-285, 289 КУпАП, суддя, -

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на користь держави.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя