ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/708/24 Справа № 175/9660/23 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

адвоката - Мельниченко А.Л.,

потерпілої - ОСОБА_2 ,

представника потерпілої - Дрозд Р.Ю. ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 листопада 2023 року о 16-52 год. у м. Дніпро перехрестя просп.. Слобожанськй та вул.Теплична водій ОСОБА_1 керував т/з Geon X-Road 250 НОМЕР_1 та на регульованому перехресті повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора не надав в русі т/з Geely н/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо внаслідок чого трапилось зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тобто водій ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити постанову суду першої інстанції в частині позбавлення права керування транспортними засобами, накласти стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказує, суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи. При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення не врахував дані про його особу, ступінь вини та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зазначає, що з його боку не було грубого порушення ПДР, має стаж водіння майже 15 років, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

Вказує, що одружений, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, займається діяльністю з ремонту квартир, часто користується автомобілем родичів для роботи, позбавлення права керування транспортними засобами призведе до неможливості вчасно виконувати свою роботу, що негативно відобразиться на родині.

До початку судового розгляду, потерпіла подала заперечення на апеляційну скаргу, просила залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

У суді апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвокат Мельниченко А.Л. підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні.

Потерпіла ОСОБА_2 , її представник - адвокат Дрозд Р.Ю. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили постанову суду залишити без змін.

Апеляційний суд перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов до наступного висновку.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом не дотримано у повному обсязі.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме недотримання під час керування транспортним засобом вимог ПДР України, що призвело до зіткнення з транспортним засобом.

Вказані висновки місцевого суду ґрунтуються на досліджених та наведених у постанові доказах, не оспорюються в апеляційній скарзі апелянтом, а тому апеляційним судом відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП не перевіряються.

Разом з цим доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права під час вирішення питання про накладення на нього адміністративного стягнення є слушними з огляду на таке.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити належні і достатні мотиви та підстави його прийняття.

Разом з тим, постанова містить суперечності в мотивувальній та резолютивній частинах, а саме в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

Так, суд першої інстанції, встановивши у мотивувальній частині необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в резолютивній частині прийшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вказане порушення на переконання апеляційного суду є істотним та таким, що перешкодило суду прийняти законне та обгрунтоване рішення в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, постанова суду в цій частині підлягає зміні.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та іншими законами України.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Апеляційний суд, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та всі обставини справи.

В даному випадку даних про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП до вказаної ДТП немає, в результаті ДТП шкоди життю або здоров`ю учасників ДТП не завдано. Факт викладення ОСОБА_1 своєї позиції щодо обставин, за яких сталась ДТП, не може бути підставою для визнання вчиненого останнім порушення ПДР грубим. Постанова судді місцевого суду в цій частині апелянтом не оскаржується.

Обставина спричинення матеріальної шкоди власникам інших транспортних засобів є безпосередньо пов`язаним зі спричиненням пошкоджень належних їм транспортних засобів.

Стосовно думки потерпілого про вид та розмір накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, то апеляційний суд зазначає, що вона не є вирішальною, оскільки це питання відносить до дискреційних повноважень суду, який оцінюючи матеріали справи вирішує, який вид стягнення і розмін необхідно накласти на особу.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , одружений, має стаж водіння майже 15 років, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, працює, а тому позбавлення його права керування транспортними засобами позбавить його можливості працювати та забезпечувати свою родину.

Крім того суд апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_1 визнає свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, відсутні обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 має бути призначено адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст. 124 КУпАП, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, внаслідок суворості.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2024 року - зміні в частині призначення адміністративного стягнення, з накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, у виді штрафу, в межах санкції ст. 124 КУпАП у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, - змінити в частині накладення стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко