Провадження №3/447/84/24
Справа №447/3933/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2024 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Головатий А.П.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 653070 від 04.12.2023 ОСОБА_1 04.12.2023 о 10:17 год. в м. Новий Розділ по вул. Ходорівська 9, Стрийського району Львівської області керував автомобілем марки "ВМW 518 І", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей та шкіри обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав та пояснив, що вказаного дня він був безпричинно зупинений працівниками поліції, оскільки не порушував правил дорожнього руху. Від проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння він не відмовлявся, а навпаки разом з працівниками поліції поїхав до медичного закладу "Миколаївська міська лікарня". Перебуваючи в лікарні він двічі продував прилад «DRAGER Alcotest», однак такий показав результат - 0 % проміле. Після цього йому було запропоновано здати сечу, однак протягом двох годин він цього фізіологічно не зміг зробити. ОСОБА_1 неодноразово вказував, що згідний здати кров для проведення відповідного огляду, однак працівники лікарні на його прохання не реагували, а працівники поліції склали протикол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окрім того зазначив, що до матеріалів справи не долучено направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а наявний відеозапис події є фрагментований, постійно переривається, з його даних неможливо встановити, в який час вчинялися певні дії та їх послідовність.

Дослідивши матеріали справи, приходжу таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, включення портативного відео реєстратора (який закріплюється на форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) поліцейських під час здійснення повноважень) відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З досліджуваного у судовому засіданні відеозапису встановлено, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб марки "ВМW 518 І", реєстраційний номер НОМЕР_1 , а підїхали вже до зупиненого автомобіля, біля якого стояв ОСОБА_1 та який під час розмови з ними не заперечив факт керування вказаним транспортним засобом. Причиною перевірки було те, що ОСОБА_1 керував автомобілем будучи позбавлений, згідно постанови Миколаївського районного суду Львівської області, права керування транспортном засобом на строк 10 років. ОСОБА_1 погодився пройти огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, куди і був доставлений працівниками поліції. На протязі двох годин ОСОБА_1 не зміг здати сечу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак неодноразово наголошував, що згідний здати кров, для проведення відповідного огляду. Після цього працівниками поліції було складено протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Підтвердження факту продування приладу "Драгер" у приміщенні лікарні та його результату 0% проміле на відеозаписі також не відображено.

Окрім того до матеріалів справи не долучено направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а належним чином повідомлений інспектор СРППВПД №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 неодноразово в судові засідання для дачі показів не з`явився.

За змістом статей 9-12, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення в діянні особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06.12.1988 зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

На підставі вищенаведеного, приходжу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаним належним доказом по даній справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом вини особи, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликати сумніви у суду.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Працівниками поліції до матеріалів справи не було додано інших допустимих, належних та достовірних доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували б вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, приходжу до висновку про доцільність закриття провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 245, 247, 251, 280, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Головатий А. П.