Номер провадження: 33/813/1024/24
Номер справи місцевого суду: 510/1624/23
Головуючий у першій інстанції Сорокін К. В. Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

захисника особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Середи Дмитра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 28 листопада 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

встановив:

Короткий зміст протоколу та оскаржуваної постанови суду першої інстанції

29.08.2023 відносно ОСОБА_2 складений протокол серії ААД №124019 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу 29.08.2023 о 13:30 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , на парковці РМТП, між 19-20 причалами, під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, здійснив наїзд на автомобіль MAN, д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв на парковці, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих немає.

Постановою Ренійського районного суду Одеської області від 28.11.2023 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, стягнуто судовий збір у сумі 536,80 грн.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник Середа Д.А. в інтересах ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, змінити постанову Ренійського районного суду Одеської області від 28.11.2023 в частині накладення стягнення, накласти на ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., в іншій частині постанову суду залишити без змін.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник зазначив, що про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_2 належним чином повідомлений не був, а також не отримував копію оскаржуваної постанови суду, про наявність якої дізнався 06.02.2024 з листа відділення поліції від 15.01.2024. З текстом оскаржуваної постанови суду ОСОБА_2 ознайомився в ЄДРСР 08.02.2024, звернувшись за правничою допомогою до адвоката.

В обґрунтування підстав для зміни оскаржуваної постанови суду, захисник, не оспорюючи правильність висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_2 , зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що:

- обраний вид стягнення є занадто суворим;

- транспортні засоби в результаті ДТП отримали незначні пошкодження, зокрема автомобіль, з яким зіткнувся автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , отримав пошкодження у вигляді складення бокового дзеркала і подряпини двері розміром приблизно 5-6 см. Жоден з учасників ДТП тілесних ушкоджень не отримав;

- своєї вини у скоєнні правопорушення ОСОБА_2 не заперечував і не заперечує;

- ОСОБА_2 працює водієм, тому позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його роботи.

У судовому засідання захисник Середа Д.А. в інтересах ОСОБА_2 підтримав клопотання про поновлення строку, доводи та вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_3 , будучі повідомленими про слухання справи, в судове засідання не з`явились. Від ОСОБА_2 надійшла заява про слухання справи без його участі, але за участі його захисника ОСОБА_1 . Потерпілий ОСОБА_3 засобами телефонного зв`язку повідомив суд про відсутність у нього претензій до ОСОБА_2 та просив розглядати справу за його відсутності, що підтверджується телефонограмою від 04.04.2024.

Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності особи, що притягується до відповідальності, та потерпілого, з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01.04.2008, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Поряд з цим, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

За змістом ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

При встановлених обставинах, неявка особи, що притягається до відповідальності, та потерпілого у судове засідання не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Частина 1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи встановлено, що 29.08.2023 складено протокол щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, в якому не зазначена дата розгляду справи в суді.

05.09.2023 справа надійшла до Ренійського районного суду Одеської області.

28.11.2023 справа розглянута у відсутності особи, яка притягається до відповідальності. При цьому матеріали справи не містять даних про сповіщення судом особи, що притягається до відповідальності, про дату, час та місце розгляду справи. Також матеріали справи не містять даних про направлення копії постанови суду особі, яка притягується до відповідальності, на виконання вимог ч.1 ст.285 КУпАП.

02.02.2024 копія постанови була направлена до Ніжинського відділу ДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), а 29.02.2024 -начальнику ВП №2 Ізмаїльського районного ВП ГУНП в Одеській області.

Листом відділення поліції №2 відділу поліції Ізмаїльського району ГУНП в Одеській області від 15.01.2024 за вих.№225 повідомлено ОСОБА_4 про наявність постанови Ренійського районного суду Одеської області від 28.11.2023, яким його позбавлено права керування транспортними засобами всіх категорій строком на 6 місяців, та необхідність прибути до відділення поліції для виконання вказаної постанови суду. Вказаний лист отримано ОСОБА_5 поштою, про що свідчить копія конверту.

08.02.2024 ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_1 договір про надання правничої допомоги та в той же день захисник Середа Д.О. звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення зі справою в електронному вигляді.

09.02.2024 захиснику надано доступ до справи за допомогою Електронного кабінету користувача ЄСІТС.

09.02.2024 захисником Середою Д.А. в інтересах ОСОБА_2 подано до суду апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Отже, апеляційна скарга подана поза межами встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Разом з тим, конструкція норми, що закріплена в ч. 2 ст.294 КУпАП, дає підстави вважати, що у разі подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції після закінчення десятиденного строку з дня її ухвалення, апелянт безумовно повинен заявити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, належним чином обґрунтувавши його.

Судом апеляційної інстанції, аналізуючи наведені обставини, враховано, що оскаржена постанова ухвалена за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, яка належним чином судом не сповіщалась про дату, час та місце розгляду справи, копія постанови суду не була направлена судом учасникам справи, а, ознайомившись з текстом оскаржуваної постанови суду, апелянт, не зволікаючи, звернувся до суду з апеляційною скаргою.

З урахування наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку захиснику Середі Д.А. в інтересах ОСОБА_2 на апеляційне оскарження постанови суду з метою забезпечення права останнього на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Середу Д.А. в інтересах ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону в повному обсязі дотримані не були.

Фактичні дані, встановлені судом

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №124019 від 29.08.2023 складений поліцейським відносно водія ОСОБА_2 , який 29.08.2023 о 13:30, керуючи автомобілем MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , на парковці РМТП, між 19-20 причалами, під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, здійснив наїзд на автомобіль MAN, д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв на парковці, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих немає. Водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП України.

Вказаний протокол підписано ОСОБА_2 без зауважень.

До протоколу додані рапорт, чеки Драгера, пояснення учасників ДТП, план-схема та копії документів реєстрації транспортних засобів, посвідчень водіїв, фотофіксації транспортних засобів з місця події, полісів страхування тощо.

Схема наслідків ДТП містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення тощо), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, та зазначено характеризуючи дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, а саме:у автомобіля MAN, НОМЕР_2 , наявні видимі пошкодження зламане дзеркало заднього виду зліва, подряпина водійської двері, а в транспортному засобі MAN, НОМЕР_1 , - гвинт на причепі ззаду загнутий. Схема підписана учасниками ДТП без зауважень.

За письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23.08.2023, наданих на місці ДТП, приблизно о 19:30 год 23.08.2023 він паркувався заднім ходом на парковці між 19-20 причалом та коли давав заднім ходом, то причепом зачепив стоячий на парковці автомобіль MAN, який отримав пошкодження, а саме: розбилось дзеркало заднього виду зліва та подряпина водійської двері.

За письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , 23.08.2023 його автомобіль MAN, д.н.з. НОМЕР_2 , з причепом, НОМЕР_3 , стояв на стоянці між 19-20 причалом. Біля 13.30 год він знаходився на парковці, але не біля свого автомобіля, в цей час біля його автомобіля став задніх ходом паркуватись автомобіль MAN та причепом зачепив йому водійські двері та дзеркало заднього виду зліва.

З роздруківок з приладу Драгер вбачається, що у учасників ДТП не виявлено алкоголю в організмі.

З витягу з бази даних вбачається, що ОСОБА_2 протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, наявні стягнення за перевищення швидкості руху у 2012-2013 роках.

Суду апеляційної інстанції надані:

-довідка ФОП « ОСОБА_6 » від 08.02.2024 за №13, якою підтверджено, що ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_6 водієм вантажного автомобіля MAN на підставі цивільного-правового договору №4 від 01.09.2023. Виконуючи умови договору, ОСОБА_2 зарекомендував себе відповідальною людиною, кваліфікованим працівником і досвідченим водієм;

-витяг з ЄДРЮОФОПтаГФ щодо ФОП ОСОБА_6 , основний вид діяльності якого - вантажний автомобільний транспорт.

Позиція апеляційного суду

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП регламентовано поняття доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Враховуючи, що доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильність його кваліфікації в апеляційній скарзі не оспорюється, то судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Судове рішення оскаржується лише в межах застосованого адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника, апеляційний суд вважає, що при обранні виду адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 , суд першої інстанції не врахував обставин справи та даних про особу правопорушника.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Однак, апеляційний суд наголошує, що покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15.05.2008»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008) Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Санкція статті 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Слід зазначити, що у випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винуватою, передбачає альтернативні види стягнень, суддя при винесенні постанови повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції не встановив обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника. На переконання суду першої інстанції, в умовах воєнного стану порушення ПДР України можуть привести до більш загрозливих наслідків, тому з метою запобігання в подальшому скоєння правопорушень, суд повважав, що до ОСОБА_2 доцільно застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

При цьому, судом першої інстанції не зазначено як саме порушення водієм в умовах воєнного стану вимог п.10.3 ПДР, які виразились у тому, що під час руху на транспортному засобі заднім ходом, водій не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, здійснив наїзд на автомобіль, може привести до більш загрозливих наслідків та яких саме наслідків.

Натомість, апеляційний суд, аналізуючи наявні в матеріалах справи документи, встановив наявність пом`якшуючих обставин, які впливають на визначення виду адміністративного стягнення, а саме визнання особою, яка притягується до відповідальності, вини, що свідчить про її щире розкаяння у вчиненні інкримінованого правопорушення. При цьому, враховано, що ОСОБА_2 не намагався уникнути відповідальності, більш того визнав себе винним в тому, що він не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з іншим автомобілем MAN, про що також зазначив в апеляційній скарзі захисник.

Встановлено, що ОСОБА_2 працює водієм, тому позбавлення його права керування неминуче призведе до того, що він втратить роботу та відповідноєдине джерело доходів, що в свою чергу, позбавить його можливості забезпечувати нормальні умови проживання.

За місцем роботи ОСОБА_2 характеризується позитивно.

ОСОБА_2 є особою, що не була піддана адміністративному стягненню, у розумінні положень ст. 39 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду встановлено відсутність обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2 та відсутність до нього претензій з боку потерпілого.

Суд першої інстанції належним чином не врахував характер даного правопорушення, яке не було злісним, а сталося через неуважність. Пошкодження автомобіля іншого учасника ДТП мали незначний характер, жоден з учасників ДТП не отримали тілесних ушкоджень.

Не звернувши на вказане увагу, суд першої інстанції не забезпечив повноту, всебічність та об`єктивність судового розгляду, порушивши зазначені вище норми КУпАП, не врахував суттєвих обставин про особу порушника, у зв`язку з чим, за позицією апеляційного суду, наклав занадто суворе стягнення.

Відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

З урахування наведеного, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, тому скарга підлягає задоволенню, а постанова суду зміні в частині визначення виду адміністративного стягнення, а саме підлягає зміні вид адміністративного стягнення - позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців на менш суворе - штраф у розмірі 850 грн.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Середи Дмитра Анатолійовича задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ренійського районного суду Одеської області від 28 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Середи Дмитра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Ренійського районного суду Одеської області від 28 листопада 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Застосувати до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень.

В решті постанову Ренійського районного суду Одеської області від 28 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко