ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/631/24 Справа № 178/2721/23 Суддя у 1-й інстанції - Берелет В. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Бебешка А.С. на постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.,

за участю:

захисника Бебешка А.С.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2024 року ОСОБА_1 25 вересня 2023 року о 09.15 год. на трасі М30, 916км+816м Кам`янського (Криничанського) району Дніпропетровської області керував транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду технічного приладу Драгер 1.49 проміле.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції, ігноруючи заяву про ознайомлення з матеріалами справи та про відкладення судового засідання розглянув справу за відсутності учасників справи, чим порушив право на захист.

Під час апеляційного перегляду 18 березня 2024 року у судовому засіданні захисник заявив клопотання, яке є фактично доповненням до апеляційної скарги, в якому просив постанову суду скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі. Зазначав, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду, однак працівниками поліції не було запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд з метою виявлення стану сп`яніння. Звертає увагу, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, рапортом поліцейського, актом огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, результат огляду 1,49 проміле, відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Твердження апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції, ігноруючи заяву про ознайомлення з матеріалами справи та про відкладення судового засідання, розглянув справу за відсутності учасників справи, чим порушив право на захист, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи 24 жовтня 2023 року захисником було подано клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 25 жовтня 2023 року.

Суд першої інстанції, отримавши зазначене клопотання, відклав розгляд справи на 22 листопада 2023 року, а в подальшому у зв`язку з неявкою учасників справи, належним чином повідомлених про дату та час розгляду справи шляхом направлення СМС-повісток, відклав розгляд справи на 21 грудня 2023 року та в подальшому на 29 січня 2024 року.

При цьому ОСОБА_1 та його захисник, будучи неодноразово повідомленими про дату та час розгляду справи шляхом направлення СМС-повісток, в судові засідання не з`являлись, жодних клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, у зв`язку з чим суд першої інстанції обгрунтовано розглянув справи за їх відсутності.

Не заслуговують на увагу і твердження захисника в клопотанні про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду та наполягав на проходженні огляду у закладі охорони здоров`я, оскільки вказані доводи спростовуються матеріалами справи, зокрема, актом огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 у відповідній графі акту поставив свій підпис про згоду зрезультатам огляду.

Не заслуговують на увагу і посилання захисника на те, що працівниками поліції не було складено направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, оскільки вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не встановлено обов`язку працівників поліції складати відповідне направлення у випадку згоди особи з результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Що ж стосується посилання на те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, то слід зазначити, що вказані доводи не є тією безумовною підставою для визнання дій останнього такими, що не містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який містить самостійні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння відповідали вимогам, передбаченим ст.ст. 254 - 256 КУпАП, та приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух» та «Про Національну поліцію».

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Бебешка А.С. залишити без задоволення.

Постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот