справа № 208/1267/24
№ провадження 3/208/1147/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши адміністративний матеріал про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реалізатор кафе «Кафетерій» по АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 виданий 28.06.1995 року, Амур нижньодніпровським РВ Дніпропетровського МУ УМВС України в Д/О, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.156 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 928376 від 08.02.2024 року, -

встановив:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області після дооформлення надійшов 13.03.2024 року матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 928376 від 08.02.2024 року, слідує, що 08.02.2024 року о 14.30 годині, по вул. Й.Манаєнкова буд. 10 в м. Кам`янське, у кафе «Кафетерій», громадянин ОСОБА_1 здійснював торгівлю горілкою без марок акцизного податку, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, не повідомивши причини неявки, хоча належно повідомлялася про день та час розгляду справи, що підтверджується повістками повідомленнями про виклик в судове засідання, направленнями та врученнями "CMC" повідомлення, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Клопотання про відкладення справи до суду не надходило. За таких обставин, враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить його власноручний підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, письмових заперечень проти протоколу не подавав, можливо розглянути справи без його присутності.

Крім того, на офіційному сайті Заводського районного суду м. Дніпродзержинська (https://zv.dp.court.gov.ua/sud), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце слухання.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання, тобто добросовісно не виконувала процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч.1ст.268 КУпАП.

Вивчив та дослідив матеріали справи, приходжу до наступного.

Вимогами відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

При цьому суд зазначає, що склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.156 КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення. Зазначені відносини регулюються законами України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення", постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах" від 27.12.2010 № 1251 та іншими нормативно-правовими актами.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - це фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Згідно зі статтею першою Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Відповідно до ст. 11 вказаного закону алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно абз. 71 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», терміни "пальне", "електронна сигарета", "рідини, що використовуються в електронних сигаретах" вживаються в цьому Законі у значеннях, наведених у Податковому кодексі України.

При цьому, відповідно до п. п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 Податкового Кодексу України (далі ПК України), об`єктом оподаткування акцизним податком є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно з п.п. 14.1.212 п.14.1 ст.14 ПК України реалізацією суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об`єктах громадського харчування. До тютюнових виробів належать сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарети, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Згідно п. 226.1. ст. 226 Податкового кодексу України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Відповідно до п. 226.2. ст. 226 Податкового кодексу України, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Щодо заперечень про не зазначення норми спеціального закону за порушення якої настає відповідальність за статтею 156 КУпАП.

Відповідно до норм КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення в якому зазначається суть адміністративного правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

За повнотою викладення диспозиція ч.1 ст. 156 КУпАП сформульована законодавцем у прямий спосіб, тобто у статті нормативно-правового акта викладені всі структурні елементи норми права. У свою чергу, диспозиції банкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 відповідає диспозиції ч.1 ст.156 КУпАП, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення є Кодекс України про адміністративні правопорушення, тому вимоги ч.1 ст. 256 КУпАП не порушено.

Суд вважає, що під час складення протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству та порушником не оскаржувалась.

Більш того з пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що він влаштувався працювати в кафе «Кафетерій» продавцем, та 08.02.2024 року був на роботі та здійснив пляшки горілки «Пшенична» ємкістю 0,5л. без макрок акцизного податку за 80 грн..

Також до протоколу додано пояснення свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що 08.02.2024 року близько 14:30 години, придбала у кафе «Коветерій», що знаходиться за адресою: м. Кам`янське, вул. Манаєнкова, 10, горілку марки «Пшенична» у кількості одна пляшка, ємкістю 0,5л. за 80 гривень для власного вживання.

Згідно протоколу огляду та вилучення від 08.02.2024 року за вказаною адресою виявлено та вилучено алкогольні вироби без марок акцизного податку та передано на на відповідальне збереження ОСОБА_3 .

З доданих до справи фотоматеріалів вбачається факт наявності та зберігання за адресою: м. Кам`янське Дніпропетровської області, вул. Манаєнкова 10 двох пляшок горілки «Пшенична» без марок акцизного податку.

Таким чином факт скоєння ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 928376 від 08.02.2024 року, протоколом огляду та вилучення від 08.02.2024 року згідно якого, в кафе «Кафетерій» за адресою: м. Кам`янське Дніпропетровської області, вул. Манаєнкова, 10 виявлено та вилучено дві пляшки горілки «Пшенична», об`ємом 0,5л. без марок акцизного податку, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які долучені до матеріалів справи де він зазначає, що дійсно працює продавцем в кафе «Кафетерій», та те що реалізував одну пляшку горілки «Пшенична» ємкістю 0,5л. за 80 грн., поясненнями свідка, яка придбала пляшку горілку та понятих в присутності яких, алкогольні вироби без марок акцизного податку були вилучені поміщені в спеціальний пакет та опечатані, фотознімками, які підтверджують факт наявності та зберігання за адресою: м. Кам`янське Дніпропетровської області, вул. Манаєнкова, 10 двох пляшок горілки «Пшенична» ємкістю 0,5л. без марок акцизного податку, та двох паків горілки ємкістю по 10 літрів кожен, розпискою ОСОБА_3 , якому передано на відповідальне збереження виявлену та вилучену горілку.

Дослідивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена поза розумним сумнівом.

ЄСПЛ підкреслює, що відповідно до його усталеної практики, доведеність може випливати зі співіснування достатньо сильних, чітких та взаємоузгоджених умовиводів або такого ж плану неспростованих презумпцій (§ 481 рішення від 31.05.2018 у справі "Абу Зубайда проти Литви").

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відтак, суд вважає доведеним факт роздрібної торгівлі ОСОБА_1 алкогольними виробами без марок акцизного податку.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, ступінь його вини - умисні дії, майновий стан, обставини, що пом`якшує та обтяжують відповідальність не встановлено, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності з конфіскацією предметів торгівлі, а саме: двох пляшок горілки «Пшенична» ємкістю 0,5л. та двох пакетів з горілкою ємкістю 10 літрів без марок акцизного податку.

Відповідно до п.18 Постанови КМ України від 11 липня 2002 року № 985 «Про затвердження Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам виконавчої служби» конфісковані алкогольні напої підлягають знищенню або промисловій переробці, конфісковані тютюнові вироби підлягають знищенню.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП. судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року у розмірі 3028 гривень.

Оскільки ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушенні та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з неї на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись ч.1 ст.156 ст.ст. 252,283-285,294 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП та накласти адміністративне стягнення за ч.1 ст.156 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок з конфіскацією в дохід держави предметів торгівлі а саме: двох пляшок горілки «Пшенична» ємкістю 0,5л. та двох пакетів з горілкою ємкістю 10 літрів без марок акцизного податку, які згідно протоколу огляду та вилучення від 08.02.2024 року передані ОСОБА_3 на відповідальне збереження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реалізатор кафе «Кафетерій» по АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що на підставі ч. 1ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно до ч. 4 ст. 307 КУпАП, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Івченко Т. П.