Справа № 455/2690/23 Головуючий у 1 інстанції: Кушнір А.В.
Провадження № 33/811/234/24 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Чернянського Р.І. на постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 26 січня 2024 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 26 січня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 20.12.2023 о 00:30 год. у с. Стрільбичі на вул. Яблуневій Самбірського району Львівської області, керував транспортним засобом - автомобілем марки «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

На постанову судді захисник Чернянський Р.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, сидів у припаркованому автомобілі на подвір`ї біля будинку. Працівники поліції заїхали на приватне подвір`я, підійшли до авто та почали вимагати у ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 від огляду відмовився, вказавши, що не керував транспортним засобом, але поліцейські не реагували на його слова.

Звертає увагу на те, що на відеозаписі долученому до справи зафіксовано, як працівники поліції побачили автомобіль, яких проїжджав повз них, та почали його переслідувати. На відеозаписі не проглядається ні марка автомобіля, ні номерний знак. Згодом поліцейські втратили автомобіль з поля зору. Однак о 00:32 год. заїхали на територію домоволодіння ОСОБА_1 . Відеозапис не відображає руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Зауважує, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права і матеріали справи не містять відповідних підтверджень.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , захисник Чернянський Р.І. не з`явились.

Судове засідання призначалось судом апеляційної інстанції на 11:45 год. 01 березня 2024 року, ОСОБА_1 , захисник Чернянський Р.І. не прибули. Захисник Чернянський Р.І. подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволено, апеляційний розгляд відкладено на 15 березня 2024 року.

Проте 15 березня 2024 року ні ОСОБА_1 , ні його захисник Чернянський Р.І. у судове засідання не прибули, захисник подав повторне клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю у судовому засіданні.

Разом з тим відомостей про причини повторної неявки у судове засідання ОСОБА_1 апеляційному суду не надано.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що захисник Чернянський Р.І., як особа, яка подала апеляцію, належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце судового розгляду і мав можливість спланувати розклад роботи і потрапити в судове засідання апеляційного суду з урахуванням того, що розгляд апеляційної скарги переносився за клопотанням апелянта та йому надавався достатній строк, як для підготовки до розгляду, так і для того щоб погодити розклад своєї роботи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що захисник Чернянський Р.І., як особа, яка подала апеляційну скаргу, не виявив належної зацікавленості у розгляді справи та протягом тривалого часу не з`являється до апеляційного суду. Незацікавленість з розгляду своєї апеляційної скарги свідчить про зловживання учасником справи процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд апеляційної без участі правопорушника та апелянта не є порушенням права особи на доступ до правосуддя, тому що суд розцінює такі дії ОСОБА_1 , захисника Чернянського Р.І., як зловживання учасником справи процесуальними правами, що спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 652482 від 20.12.2023 (а.с. 2);

- рапортом поліцейського СРПП ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Лимара В. від 20.12.2023 зі змісту якого вбачається те, що починаючи з 20:00 год. 19.12.2023 по 08:00 год. 20.12.2023 він спільно із поліцейським СРПП відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Банахевичом Ю.Я. перебували на чергуванні в складі групи реагування патрульної поліції. В ході патрулювання 20.12.2023 близько 00:30 год. у с. Стрільбичі, на вул. Яблуневій Самбірського району, ними було виявлено автомобіль марки «Опель Астра», номерний знак НОМЕР_1 , водій якого рухався під час дії комендантської години.

Після чого ними було зупинено даний транспортний засіб за допомогою увімкнення синіх та червоних проблискових маячків та подання звукового сигналу. Підійшовши та представившись було роз`яснено водієві причину зупинки, на вимогу працівників поліції водій даного автомобіля відмовився пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи. Уподальшому згідно з базами даних ІП-НП було встановлено, що водієм є громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 жит. АДРЕСА_1 . При спілкуванні з водієм в останнього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови.

У зв`язку з цим водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер 6820» на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі із застосуванням засобів відеофіксації, на що останній відмовився. У подальшому на гр. ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (п.2.5 ПДР), та винесено постанову про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП (а.с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» (а.с. 5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.12.2023 (а.с. 6);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 195415 відповідно до якого ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 7);

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції відповідно до якого на відео реєстратор службового автомобіля зафіксовано рух транспортного засобу, який працівники поліції почали переслідувати із увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів та подачею звукового сигналу, однак водій продовжував рух транспортним засобом та заїхав на подвір`я приватного домоволодіння. Працівники поліції підійшли до автомобіля та почали з`ясовувати: чому водій не зупинився, однак ОСОБА_1 заперечував факт керування автомобілем. Під час спілкування із ОСОБА_1 працівники поліції виявивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проїхати в медичний заклад, але ОСОБА_1 від огляду відмовився, говорив, що не керував транспортним засобом, висловлювався на адресу поліцейських нецензурними словами та погрожував їм. Відмова ОСОБА_1 від огляду і стала підставою для складання протоколу (а.с. 8).

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги захисника Чернянського Р.І. про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем і матеріали справи не містять відповідних доказів, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки такі спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 визнав факт керування автомобілем, говорив, що бачив поліцейських, як вони стояли, та вказав, що керував добре автомобілем та не розуміє чому вони за ним поїхала, та погрожував поліцейським, що завтра з ними розбереться (відео файли: 01949@362010mp.4 час 00:48:00; 01949@512110mp.4 час 00:52:00, 00:55:37, 00:56:33) (а.с. 8).

Відтак доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, апеляційний суд розцінює, як форму захисту, що спрямована на уникнення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративне правопорушення.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 26 січня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Чернянського Р.І. - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах