Справа № 692/68/24
Провадження № 3/692/89/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року смт Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, військовослужбовця ЗСУ, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 947419 від 02.01.2024р. ОСОБА_1 27.12.2023р. о 20 год. в АДРЕСА_2 , ухилявся від виконання покладених на нього батьківських обовязків по догляду за малолітньою дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, позбавив дитину догляду та піклування, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 у судове засідання 25.01.2024р.не з`явився, натомість скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами, у якій зазначив, що з правопорушенням не згідний, вину заперечує. ОСОБА_3 не є його дочкою та по відношенню до неї він не має батьківських обов`язків, тому просить закрити справу.

Тому, враховуючи вказані обставини, положення ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 947419 від 02.01.2024р. ОСОБА_1 27.12.2023р. о 20 год. в АДРЕСА_2 , ухилявся від виконання покладених на нього батьківських обовязків по догляду за малолітньою дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, позбавив дитину догляду та піклування.

На підтвердження вини ОСОБА_1 додано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 947419 від 02.01.2024р., рапорт на ім`я начальника Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області реєстр. № 14276 від 28.12.2023р., протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.12.2023р., копію заяви ОСОБА_4 від 28.12.2023р., копію рапорту поліцейського Синьогуба О.В. від 28.12.2023р., копії письмових пояснень ОСОБА_4 від 28.12.2023р., копії письмових пояснень ОСОБА_1 , копію військового квитка ОСОБА_1 та супровідний лист.

Згідно рапорту на реєстр. № 14276 від 28.12.2023р., зі служби 102 надійшло повідомлення (відомості про заявника не вказані) про те, що 28.12.2023р. о 02:52 год. за адресою АДРЕСА_3 , дружина ОСОБА_4 близько першої години пішла з дому та не повернулась.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 заявила, що 28.12.2023р. її чоловік ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство, заподіяв їй фізичний біль та психологічний тиск.

Згідно копії заяви ОСОБА_4 та просить не вносити відомості до ЄРДР щодо спричинення їй тілесних ушкоджень чоловіком ОСОБА_1 , до судово-медичного експерта звертатись не буде, просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення фізичного насильства щодо неї.

Згідно копії рапорту поліцейського Синьогуба О.В. під час реагування на повідомлення № 19276 від 28.12.2023р. було виявлено неналежний догляд ОСОБА_4 за її малолітньою дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки ОСОБА_4 перебувала в стані алкогольного сп`яніння та залишила дитину без нагляду.

Згідно копій письмових пояснень ОСОБА_4 вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 та має дочку від першого шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 27.12.2023р. близько 20 год. вона разом з чоловіком ОСОБА_1 за місцем проживання вживала спиртні напої і між ними виникла сварка щодо сімейних відносин, під час якої ОСОБА_1 застосовував фізичне насильство, а ОСОБА_4 залізла під ліжко і з квартири не виходила, натомість ОСОБА_1 повідомив, що викличе поліцію.

Згідно копій письмових пояснень ОСОБА_1 він проживає разом з дружиною ОСОБА_4 та падчеркою ОСОБА_2 27.12.2023р. він вживав спиртні напої разом з дружиною, яка залишила свою дочку без нагляду. Близько 03:00 год. він не знайшов дружину у квартирі та повідомив про даний факт на лінію 102, а сам пішов шукати дружину. Повернувшись додому виявив дружину вдома, яка сказала, що нікуди не зникала.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких діях: ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єкт адміністративного проступку - фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно положень ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею ст. 150 СК України визначено коло обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

При цьому законодавець чітко визначив, що такі обов`язки покладено саме на батьків дитини або осіб, що їх заміняють.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Сам факт перебування особою у стані алкогольного сп`яніння не створює адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, окрім того огляд особи щодо перебування її у стані алкогольного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку не проводився, даний факт іншими доказами, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, та відомостей про виживання алкогольних напоїв, вказаних у наданих копіях письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення та доданими матеріалами не обґрунтовано, яким чином перебування в стані алкогольного сп`яніння викликало ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків та позбавило дитину догляду та піклування.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд звертає увагу, що у протоколі серії ВАБ № 947419 від 02.01.2024р. відомості про свідків та потерпілих не зазначено, як і не вказано, що такі особи відсутні. Тому наявність у матеріалах письмових пояснень ОСОБА_4 належним чином не обґрунтовано, а її процесуальний статус не визначено, тому дані пояснення не можуть бути взяті до уваги у даній справі. Окрім того, у вказаних поясненнях відсутні будь-які відомості щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків.

Підставою проведення перевірки органом поліції стало повідомлення про зникнення ОСОБА_4 , при цьому на момент проведення перевірки 28.12.2023р. поліцейським Синьогубом О.В. було виявлено тільки факт ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно дитини ОСОБА_2 з боку її матері ОСОБА_4 . Жодні відомості про виявлення таких дій з боку ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні. Окрім того, суд звертає увагу, що до матеріалів справи не додано жодного документу, який підтверджує факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 має будь-яких дітей або є особою, що замінює батьків, тому наявність у нього батьківських обов`язків по відношенню до вказаної малолітньої дитини жодним чином не доведено.

Протоколом чітко не визначено які саме дії вчинив ОСОБА_1 для ухилення від виконання батьківських обов`язків, а перебування особи у стані алкогольного сп`яніння не свідчить про позбавлення дитини догляду та піклування.

При цьому сам ОСОБА_1 заперечив як факт вчинення дій по ухиленню батьківських обов`язків так і сам факт наявності таких обов`язків.

Таким чином наданими матеріалами не доведено як об`єктивний, так і суб`єктивний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкриміновану йому діянні та наявності у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 184, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко