Справа №: 148/382/24
Провадження № 3/148/255/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності притягувався за ч.5 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП Тульчинським районним судом Вінницької області від 30.08.2023,

за ст. 130 ч. 2, 126 ч. 5 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

12.02.2024 близько 21:40 години в смт. Шпиків по вул. Незалежності, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.2 КпАП України, а саме : … відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, … сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Він же, 12.02.2024 близько 21:40 години смт. Шпиків по вул. Незалежності, повторно протягом року керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування всіма видами транспортних засобів терміном на 5 років, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою ст. 126 КУпАП.

Він же, 15.02.2024 близько 20:20 години в с. Шпиківка по вул. Ковпака, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , повторно протягом року, будучи позбавленим права керування, порушив вимоги ч.4 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1. (а) ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою ст. 126 КУпАП.

Він же, 15.02.2024 близько 20:10 години в с. Шпиківка по вул. Ковпака, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.2 КпАП України, а саме : … відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, … сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

У судові засідання, призначені на 04.03.2024 та 18.03.2024 особа, відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення не прибула, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с.16-19, 38-39). Клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються протягом 15 діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. ст. 277-2 КУпАП України, повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до особисто підписаної заяви про отримання судової повістки за допомогою SMS повідомлення (а.с.13,36) ОСОБА_1 20.02.2024 отримав судову повістку на 04.03.2024 та 04.03.2024 отримав повістку на 18.03.2024 за вказаним останнім номером мобільного телефону, про що свідчить довідка про доставку (а.с.16 зворот, 17 зворот та 38 зворот).

Також ОСОБА_1 судові повістки відправлялись поштою, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18 зворот 19, 39).

Із довідки про причини повернення поштової кореспонденції Ф.20 (а.с.18, 19 зворот та 39 зворот) вбачається, що адресат відсутній за вказаною адресою. Адресою проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено АДРЕСА_1 .

Верховний Суд не одноразово зазначав, що у тому випадку, якщо судова повістка повертається до суду з причин того, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, а особа вважається повідомленою належним чином.

Отже, у разі, якщо судову повістку направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, враховуючи те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи відбудеться за викликом Тульчинського районного суду та на вказаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності номер мобільного телефону направлені SMS повідомлення, то вважаю, що адресат повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Звертаю увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі № 911/3142/19, відповідно до яких направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Таким чином, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав судову повістку за належним адресом та яка повернулася в суд у зв`язку з відмовою від її отримання або відсутністю адресата за вказаною адресою, вважається належним повідомленням, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка повідомила таку адресу проживання під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, виклики за допомогою SMS- повідомлень отримав, у матеріалах справи наявні заявки про отримання судових повісток за допомогою SMS-повідомлення, які відповідно до довідок про доставку було останньому доставлено 20.02.2024 та 04.03.2024, судові повістки повернулись у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, у зв`язку чим його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи та зловживання процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був повідомлений, що розгляд справ про притягнення його до адміністративної відповідальності відбудеться за викликом у Тульчинському районному суді Вінницької області, про що наявні його підписи в протоколах.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на зазначене вище, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про наявність відносно нього адміністративних матеріалів, які розглядаються судом, не вживав жодних заходів, щоб дізнатись про стан судових проваджень, а тому за вказаних обставин, відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП, справа розглядається за відсутності ОСОБА_1 , оскільки його неявка не перешкоджає вирішенню даного питання.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтями 130 та 126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, як встановлено у судовому засіданні, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачені ч.2 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року та повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Статтями 9 та 10 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, … сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

За змістом ст.266 КУпАП вбачається, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 в редакції від 28.10.2015 року - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.3 зазначеного Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме, із протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 290536 від 12.02.2024 та серії ААД № 290624 від 15.02.2024, актами огляду та направленнями на огляд до Тульчинської ЦРЛ, із яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, адміністративна відповідальність за зазначеним правопорушенням настає саме за «відмову» від проходження водієм встановленого порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, а не за те, чи перебуває водій у стані алкогольного сп`яніння, а тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні встановлено, що 30.08.2023 Тульчинським районним судом Вінницької області ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП, дана постанова оскаржена не була та набрала законної сили 12.09.2023. Тобто станом на 12.02.2024 ОСОБА_1 вважається таким, що повторно вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Також із копії постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 № 148/1217/23 від 30.08.2023 вбачається, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом вчинене повторно протягом року.

Отже, адміністративна відповідальність наступає за повторне протягом року керування у стані алкогольного сп`яніння та за повторне протягом року керування транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, а тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.2 ст.130, ч.2 ст. 130, ч.5 ст. 126 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Факт вчинення адміністративних правопорушень встановлений у судовому засіданні та підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 290536 та серії ААД № 290537 від 12.02.2024, серії ААД № 290575 та серії ААД № 290624 від 15.02.2024; актами огляду на стан алкогольного сп`яніння де зазначені ознаки алкогольного (різкий запах алкоголю з порожнини рота) та (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, почервоніння очей); направленнями на огляд водія транспортного засобу, згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 12.02.2024 та 15.02.2024 відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння; копіями постанов серії БАД № 920631 від 12.02.2024 та серії БАД № 920618 від 15.02.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності, у яких зазначені причини зупинки транспортного засобу, а саме: порушення передбачені частинами 1 та 5 ст. 121 КУпАП; копією; довідкою начальника Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області щодо отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, серії НОМЕР_2 , яке видане 22.01.2014 та дійсне до 22.01.2044, та яке станом на 15.02.2024 перебуває у статусі «Здане на збереження» у зв`язку з позбавленням останнього права керування транспортними засобами строком на 5 років; копією постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.08.2023 по справі № 148/1217/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП; DVD дисками із відеофіксацією адміністративних правопорушень; особистими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення «посвідчення водія не маю».

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, вбачається, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, вчинене правопорушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, вчинене правопорушення тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

За таких обставин, при призначенні адміністративного стягнення вважаю за можливе, на підставі ч.2 ст. 36 КпАП України, накласти стягнення в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, також прийнято до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, перевіривши існування обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, дані про особу щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, не вперше притягується до адміністративної відповідальності, посвідчення водія здане на збереження у зв`язку з позбавленням останнього права керування транспортними засобами. Ставленням ОСОБА_1 до скоєного, його неявка у судові засідання, майновий та сімейний стан, ступінь його вини, характер вчинених правопорушень за ч. 5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП, які є потенційно загрозливими для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб.

З огляду на зазначене, вважаю, що для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень, на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, з максимальним строком позбавлення права керування транспортним засобом передбаченим санкцією статті, з оплатним вилучення транспортного засобу, оскільки згідно протоколів серії ААД № 290536 та серії ААД № 290537 від 12.02.2024, серії ААД № 290575 та серії ААД № 290624 від 15.02.2024 власником ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 являється ОСОБА_1 , а тому накладення такого стягнення є необхідним і достатнім в даному випадку, та відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Враховуючи те, що будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 на шлях виправлення не став та повторно вчинив правопорушення передбачені ч.2 ст. 130, ч.2 ст. 130, ч.5 ст. 126 та ч.5 ст. 126 КУпАП, відповідно до довідки начальника Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій посвідчення водія здане на збереження до ТСЦ у зв`язку з позбавленням ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, а тому вважаю за необхідне застосувати ч.3 ст. 30 КУпАП та приєднати до адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами відповідне стягнення за постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.08.2023 по справі № 148/2504/23, визначивши загальний строк позбавлення права керування транспортними засобами терміном у 7 років.

В силу ст. 40-1 КУпАП, на підставі ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір, в розмірах встановлених законодавством України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 30 ч.3, 33-35, 40-1, 130 ч.1, 130 ч.2, 126 ч.5, 221, 268, 280, 283-285, 287, 289, 307-308 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, остаточно призначивши адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 40800,00 (Сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. (рахунок UA0002001, отримувач коштів ГУК у Вінницькій області/ Він.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) (ЕАП)) з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 7 (Сім) років та з оплатним вилученням транспортного засобу ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), судовий збір на користь держави (отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106, рахунок UA 0026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП)) у розмірі 605,60 (Шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук