Справа № 503/324/24
Провадження №3/503/368/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП,

встановив:

08.02.2024 року ДОП СД ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ст. лт. поліції Петриком Д.В. складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 007355, згідно змісту якого 08.02.2024 року близько 11.40 години ОСОБА_1 за адресою: м. Кодима, вул. Тетяни Яблонської, буд. 11 здійснював торгівлю з рук тютюновими виробами, а саме сигаретами марки «Ritm», у зв`язку з чим порушив пункт 10 ч.1 ст. 153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР та тим самим своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 156 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , який з`явився в супроводі для допомоги йому в пересуванні, свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав та взагалі заперечував його вчинення пояснивши, що йому 77 років, має інвалідність 1 групи (ампутація обох верхніх кінцівок в різних їх частинах), в силу свого похилого віку та стану здоров`я, яке окрім згаданої інвалідності пов`язане ще зі складнощами в пересуванні та значним погіршенням зору. 08.02.2024 року коли Він перебував на подвір`ї за місцем свого проживання до нього звернувся прохожий чоловік з проханням закурити, хоча сам не курить, але в нього лежала пачка сигарет члена своєї родини, у зв`язку з чим навзаєм попросив того чоловіка за пачку тих сигарет розрубати йому п`ять паленів паливних дров із суками, на що той погодився і порубав їх йому, а Він в свою чергу віддав йому згадану пачку сигарет. При цьому, ніяких грошей від того чоловіка не отримував, оскільки віддав пачку сигарет як винагороду за зроблену йому побутову послугу. Однак, після цього прийшов поліцейський і склав у відношенні нього протокол за торгівлю сигаретами.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Диспозиція частини третьої статті 156 КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

При цьому, пункт 7 ч.2 ст. 153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР передбачає заборону продажу, зокрема тютюнових виробів, зокрема з рук, лотків.

В свою чергу зазначення у змісті протоколу посилання на пункт 10 ч.1 ст. 153 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР суд сприймає як допущену описку замість зазначення пункту 7 згаданої вище норми.

Однак, з приводу дійсного існування вищевказаного правопорушення у діянні ОСОБА_1 в суду виникли сумніви з огляду на нижче наведену оцінку доказів доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме:

- письмового поясненняОСОБА_1 від 08.02.2024 року (а.с.4), згідно змісту якого останній проживає по вище вказаному адресу АДРЕСА_1 та 08.02.2024 року знаходився за місцем свого мешкання, в той час до нього прибув невідомий йому громадянин, який попросив його продати йому сигарети, на що він погодився та продав йому одну пачку сигарет марки «Ritm» за суму 25 грн та 1 пачку сигарет «Kyiv» я видав поліцейським. Вказані сигарети раніше придбав на ринку.

Проте суд не приймає як доказ зазначене письмове пояснення, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 безпосередньо надав суду усні пояснення, які заперечують обставину здійснення ним саме торгівлі тютюновими виробами.

Також суд звертає увагу на те, що зазначене письмове поясненняОСОБА_1 було записане ДОП ВПД №1 ст. л-нт поліції В.Когут, але об`єктивна здатність ознайомлення ОСОБА_1 із змістом записаного та проставлення ним власноручного підпису викликає сумніви з огляду як на стан його зору так і ампутованість його верхніх кінцівок;

- письмового пояснення свідка ОСОБА_2 від 08.02.2024 року (а.с.5), згідно змісту якого останній 08.02.2024 року близько 11:35 години знаходився в м. Кодима у власних справах, в той час зайшов до свого знайомого ОСОБА_3 , який проживає в АДРЕСА_1 , з метою придбання у нього сигарет, так як я раніше у нього часто купував сигарети. «Почуковим Михайла» придбав одну пачку сигарет марки «Ritm» за суму 25 гривень.

Проте суд надаючи оцінку даному письмовому поясненню, яке також записане ДОП ВПД №1 ст. л-нт поліції В.Когут, звертає увагу на особу самого ОСОБА_2 , який згідно самого цього пояснення є раніше судимим; звільнився після відбування покарання 07.02.2018 року та перебував під адміністративним наглядом з 14.07.2022 року до 14.01.2023 року; протягом якого мав неодноразові притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 187 КУпАП; сам притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 3 і 4 ст. 156 КУпАП постановами Кодимського районного суду Одеської області від 20.10.2022 року у справі № 503/1206/22, від 23.08.2023 року у справі № 503/891/23, від 25.08.2023 року у справі № 503/786/23 і від 21.11.2023 року у справі № 503/1284/23; окрім того, в справі № 503/356/24 ОСОБА_2 також був свідком, який 21.01.2024 року купував сигарети у іншої особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 156 КУпАП, саме в той час коли повз проходили працівники поліції, які виявили і оформили відповідне правопорушення;

- рапорту працівника поліції від 08.02.2024 року (а.с.3), згідно змісту якого 08.02.2024 року о 12:24 надійшло повідомлення зі служби 102 від заявника (працівника поліці) Петрика про те, що 08.02.2024 року о 11:40 за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 здійснював реалізацію тютюнових виробів з рук.

Проте з матеріалів справи не вбачається обставин того як працівники поліції Петрик Д.В. і В.Когут дізнались про отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 відповідної пачки сигарет, незалежно від самої правової підстави такого отримання, для того щоб здійснити відповідне повідомлення та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Ніяких інших доказів в матеріалах справи не має.

За умов заперечення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, самого вчинення пред`явленого йому адміністративного правопорушення, то суд не вважає лише одні письмові пояснення свідка достатнім та достовірним доказом вини особи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що під час доведення винуватості особи не має залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи зазначене вище матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обсягу належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, на підставі яких суд мав би можливість прийти до неспростовного висновку про наявність в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу пред`явленого правопорушення. У зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю внаслідок відсутності доказів (недоведеності) винуватості особи.

Згідно положень другого речення ст. 265 КУпАП, вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Керуючись ст. 7, 156 ч.3, 247, 265, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучені речі, а саме:

- одну пачку сигарет марки «Ritm» повернути свідку ОСОБА_2 ;

- одну пачку сигарет марки «Kyiv» повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, особою щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко