П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2024 м. Бар Вінницької області

Суддя Барського районного суду Вінницької області Салдан Ю. О., розглянувши за участі секретаря судового засідання Цішковського В. О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ініціатора протоколу - головного державного інспектора Іконнікова О. П., справу за матеріалами, які надійшли від Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , директора Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

У С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №ЦЗ/ВН/5735/094/П/ПТ від 14.03.2024, який складено головним державним інспектором відділу з питань праці Управління інспекційної діяльності у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Іконніковим О. П., ОСОБА_1 ставилося за вину те, що перебуваючи на посаді директора Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області станом на 14.03.2024 було проведено розрахунок вихідної допомоги ОСОБА_2 в розмірі 3-х середньомісячних зарплат в сумі 5420,61 грн, який не відповідає Постанові Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2023 року № 957 та Порядку обчислення середньої заробітної плати, всі належні суми заробітної плати при звільнені ОСОБА_2 в розмірі 7754,91 грн були виплачені не у день звільнення, що підтверджено відомістю розподілу виплат від 21.02.2024, які перераховані на банківську картку утримувача. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 41 КУпАП.

У судовому засіданні інспектор ОСОБА_3 складений ним протокол підтримав. Пояснив, що під час розрахунку вихідної допомоги ОСОБА_2 слід було виходити з окладу за останні три місяці, але бухгалтер не знала відповідної постанови, тому розрахувала по іншому, але це порушення одразу виправили після винесення припису і нарахували правильно. Крім того, суму всіх належних при звільненні коштів було виплачено не в день звільнення 13.02.2024, а виплачено 21.02.2024, оскільки ліцей не має власних коштів, тому не було можливості виплатити раніше. Однак, не зважаючи на те, що ліцей не є розпорядником коштів, закон потрібно виконувати, формально порушення є, тому було складено протокол.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що ліцей не є розпорядником бюджетних коштів і отримує фінансування два рази на місяць, Вінницька обласна військова адміністрація перераховує кошти на виплату заробітної плати працівникам ліцею, і це не залежить від директора ліцею, тому не було можливості виплатити належні ОСОБА_2 кошти у день звільнення, бо на рахунках ліцею цих коштів не було. Щодо неправильного нарахування вихідної допомоги зазначив, що бухгалтер помилково скористалася не тією постановою.

Інспектор ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав ті обставини, що ліцей не є розпорядником бюджетних коштів, відтак у нього відсутні власні кошти.

Заслухавши учасників розгляду, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов таких висновків.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, які визначені статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Із статті 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 статті 7 КУпАП).

Частиною 1 статті 41 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Таким чином, частина 1 статті 41 КУпАП не містить виключного переліку порушень вимог законодавства про працю, за які настає адміністративна відповідальність.

Норма частини 1 статті 41 КУпАП є бланкетною і для з`ясування її змісту слід визначити, приписи якого саме нормативно-правового акта порушено. Крім того, слід з`ясувати, чи наявний в діях особи склад вказаного правопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Відповідно до ст.116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати.

Згідно з вимогами частини 2 статті 251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, не може бути покладено обов`язок доказування своєї невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Визнані ініціатором протоколу і самим ОСОБА_1 обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 , хоч і є керівником Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області, однак ліцей фінансується за рахунок бюджетних коштів і не є розпорядником бюджетних коштів, і у випадку відсутності фінансування ліцею для здійснення виплати заробітної плати з боку розпорядника бюджетних коштів, директор позбавлений можливості здійснити виплати належних працівникам сум, хоча повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення права працівника на виплату заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом №29-к від 12.02.2024 на виконання рішення Барського районного суду Вінницької області від 12.02.2024, яке підлягало негайному виконанню, ОСОБА_2 була поновлена на посаді викладача спецдисциплін з 01.06.2023. Наступного дня після поновлення на роботі, 13.02.2024, ОСОБА_2 подала заяву про звільнення за власним бажанням, у якій просила звільнити її у день подання цієї заяви, посилаючись на те, що рішенням суду констатовано порушення роботодавцем законодавства про працю, що і було зроблено роботодавцем. Належні при звільненні виплати в сумі 7668,76 грн були перераховані на банківський рахунок ОСОБА_2 21.02.2024, що підтверджується відомістю розподілу виплат від 21.02.2024.

Вказане підтверджується долученими до протоколу письмовими поясненнями ОСОБА_1 , копіями наказу №29-к від 12.02.2024, заяви ОСОБА_2 від 13.02.2024 про звільнення, рішення Барського районного суду Вінницької області від 12.02.2024, відомості розподілу виплат від 21.02.2024, довідкою ліцею від 12.03.2024 № 111.

З огляду на вказані обставини, ініціатором протоколу не надано доказів того, що у директора ліцею була об`єктивна можливість виплатити належні працівнику при звільненні суми саме в день звільнення, чи можливість вжити заходів щодо своєчасного попередження розпорядника бюджетних коштів про необхідність виплати ОСОБА_2 нарахованих при звільненні сум.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за епізодом щодо виплати належних при звільненні сум на користь ОСОБА_2 .

Щодо неправильного розрахунку суми вихідної допомоги суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про освіту» керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. Повноваження (права і обов`язки) та відповідальність керівника закладу освіти визначаються законом та установчими документами закладу освіти.

Згідно з наказом №31-к від 13.02.2024, копію якого було додано до протоколу, директором ОСОБА_1 у пункті 2 наказано бухгалтерії провести повний розрахунок при звільненні ОСОБА_2 , а саме виплатити вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку та виплатити компенсацію за невикористану щорічну відпуску в кількості 40 календарних днів за період з 01.06.2023 по 13.02.2024.

У протоколі про адміністративне правопорушення, який є актом обвинувачення, і одночасно основним джерелом доказів, не вказано, внаслідок чого сталося так, що розрахунок вихідної допомоги ОСОБА_2 не відповідає Постанові Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2023 року № 957 та Порядку обчислення середньої заробітної плати, тобто не вказано, чи така невідповідність розрахунку є наслідком умислу ОСОБА_1 на порушення норм законодавства про працю, чи наслідком необережності ОСОБА_1 , і як саме проявилась необережність.

У судовому засіданні сам ініціатор протоколу пояснив, що бухгалтер ліцею здійснила неправильний розрахунок середнього заробітку, оскільки не знала такої постанови, на яку послався інспектор. Інспектор також вказав, що після винесення припису це порушення одразу було усунуто. Вказані обставини підтвердив також і ОСОБА_1 під час надання пояснень у судовому засіданні.

Між тим, суду не надано жодних документів на підтвердження того, що до кола обов`язків директора ліцею входить перевірка правильності здійснених бухгалтером нарахувань. Не надано також доказів, що ОСОБА_1 міг і повинен був розуміти, що розрахунок бухгалтера проведено неправильно.

За таких обставин, щодо епізоду нарахування вихідної допомоги наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 КУпАП, також є недоведеним, оскільки не доведено ознак суб`єктивної сторони складу правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин : відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження за обома вказаними у протоколі епізодами підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, через Барський районний суд Вінницької області, протягом 10-ти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя Юлія САЛДАН