Справа № 487/2442/24
Провадження № 3/487/962/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Лагода А.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов Головного управління ДПС у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , українки, громадянки України, ФОП « ОСОБА_2 », про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 допустила порушення ведення обліку товарних запасів з порушенням порядку, встановленому чинним законодавством, у місці їх реалізації та зберігання (кіоск, який розташований за адресою: вул. Крилова, 36, м. Миколаїв) чим порушено вимоги п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що відображені в акті перевірки №13123/14-29-09-01-08/ від 28.12.2023, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справ. Крім того, на офіційному сайті Заводського районного суду м. Миколаєва (https://zv.mk.court.gov.ua/sud1412/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи. При цьому він клопотання про відкладення судових засідань не подав, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 155-1 КУпАП, є суспільні відносини у сфері здійснення розрахункових операцій; об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг 2) порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти. Обидва склади формальні. Суб`єктивна сторона правопорушень характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Суб`єктами правопорушень можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно з п.11 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, в тому числі, проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Факт скоєння особою, що притягається до адміністративної відповідальності вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 115 від 28.02.2024, актом перевірки №13123/14-29-09-01-08/ від 28.12.2023 з додатками та іншими доказами.

Таким чином, суд приходить до переконання, що своїми діями гр. ОСОБА_1 скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст.155-1 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, обставини які пом`якшують або обтяжують відповідальність і вважає за необхідне накласти на особу стягнення у виді штрафу в розмірі, який, на думку суду, є достатнім для виправлення порушника, 5 (п`ятьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особа яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,50 грн.

Керуючись ст. 155-1 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винуватою та притягнути до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 (п`ятьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесят п`ять) грн. 00 коп. (Отримувач Миколаїв.ГУК/Заводськ.р-н/21081100, , Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0014480 код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 50 коп. Реквізити рахунків для сплати судового збору в Заводському районному суді м.Миколаєва: номер рахунку (IBAN): UA0014480, отримувач: Миколаїв.ГУК/Заводськ.р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), "00" Без деталізації за відомчою ознакою

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя А.А. Лагода