ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №: 33/818/582/24 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.122-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , без участі його захисника, за умови, що правопорушник взяв захист своїх інтересів на себе, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 02 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.122-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, та зобов`язано сплатити на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія: ААД №603924 від 15.11.2023, 15.11.2023 о 20 год. 45 хв. у м. Харків по просп. Перемоги, 66П, водій, керуючи транспортним засобом Mercedes Benz, н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив спалахом увімкнення проблискового маячка синього і червоного, увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив вимогу п.п. 2.4 та 8.9.Б ПДР України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подавав до суду численні клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи подані клопотання суд доходить висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , був обізнаний про час та місце судового засідання.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених судом доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія: ААД №603924 від 15.11.2023;

- відеозаписом, що міститься у матеріалах справи;

- копією рапорту інспектора роти 1 батальйону 1 УПП в Харківській області.

Таким чином, суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним в порушенні вимог за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції правопорушник подав апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 02 2024 року по справі №638/19011/23 та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги правопорушник ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, винесена не дотримуючись вимог повноти та всебічності судового розгляду, є незаконною та необґрунтованою та винесена за відсутності правопорушника.

Основним аргументами апелянта були ті факти, що правопорушник ОСОБА_1 не чув та не бачив намагання працівників поліції його зупинити, адже їхав дотримуючись правил дорожнього руху та гучно грала музика в машині.

Крім того, правопорушник ОСОБА_1 вказує, що працівники поліції безпідставно намагалися його зупинити та після зупинки не надали жодних доказів правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що суд першої інстанції повно не з`ясував обставини справи, тому вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підтримував вимоги апеляційної скарги у повному обсязі.

Крім того, до канцелярії Харківського апеляційного суду було подано доповнення до апеляційної скарги на 2 арк., де зазначеного, що суд першої інстанції підійшов формально до розгляду справи.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР становлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР.

Згідно п.8.9 б Правил дорожнього руху України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №603924 від 15.11.2023, 15.11.2023 о 20 год. 45 хв. у м. Харків по просп. Перемоги, 66П, водій, керуючи транспортним засобом Mercedes Benz, н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив спалахом увімкнення проблискового маячка синього і червоного, увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив вимогу п.п. 2.4 та 8.9.Б ПДР України.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_1 пояснив, що на вимогу працівників поліції не зупинився, адже працівники поліції намагалися його зупинити позаду автомобіля, таким чином правопорушник не бачив вимоги працівників поліції.

При перегляді відеозаписів, які долучені до матеріалів справи (а.с.4), працівники патрульної поліції вимагали зупинитися транспортний засіб Mercedes Benz, н.з. НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 шляхом увімкненого проблискового маячка синього і червоного та спеціального звукового сигналу. Після зупинки у своєму гаражі правопорушник ОСОБА_1 зазначив, що він не зобов`язаний зупинятися на вимогу працівників поліції, що підтверджується на 21 год. 00 хв. 30 сек. відеозапису. Крім того, при вивчені судом апеляційної інстанції відеозапису вбачається намагання водія ОСОБА_1 покинути місце вчинення правопорушення з метою уникнення останнім відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, на думку суду апеляційної інстанції, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія: ААД №603924 від 15.11.2023 (а.с.1);

- відеозаписами із бодікамер (а.с.4);

- рапортом інспектора роти 1 батальйону 1 УПП в Харківській області (а.с.5).

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення правопорушника в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП і, враховуючи характер вчинених правопорушень, ступінь їх суспільної небезпеки - дані правопорушення являються грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожують їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суд першої інстанції правильно призначив адміністративне стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 02 2024 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило