Справа № 473/1106/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"02" травня 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Казарєз К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із протоколом, який складено поліцейським ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Домарєвої Н.В. від 10 квітня 2024 року вказана справа поверталася до поліції через те, що в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, до суду повернувся конверт із судовим викликом; при спробі зателефонувати на зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення номер телефону оператором мобільного зв`язку повідомлено, що абонент не може прийняти дзвінок.

Поліція повторно направила матеріали до суду 18.04.2024 року.

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №784003 від 20.02.2024 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що: «20.02.2024 року 10:50 год. в м.Вознесенськ вул.Київська водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2108 д/н НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість. від проходження медичного огляду у встановленому мед. закладі відмовився».

Згідно вказаного протоколу водій ОСОБА_1 від дачі пояснення, брати копію та підписувати протокол відмовився та вказано, що у нього не вилучено посвідчення водія.

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані як порушення п.2.5 ПДР та за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 викликався до суду рекомендованим листом за адресою, що вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, але не отримав рекомендований лист з причин від суду не залежних, так згідно із даними сайту Укрпошти вказано, що рекомендований лист «відправлення у точці видачі/доставки».

Про причини неприбуття ОСОБА_1 суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення слухання справи до суду не подав. Тому відповідно до ст.268 КУпАП справу було розглянуто у відсутності ОСОБА_1 в межах строків, що визначені ст.277 КУпАП. Крім того, суд враховує, що відкладення розгляду справи призведе до порушення визначених ст.277 КУпАП строків розгляду справ про адміністративні правопорушення (в даному випадку цей строк становить п`ятнадцятиденний строк ч.1 ст.277 КУпАП).

Судом були вичерпані всі засоби повідомлення ОСОБА_1 про час та місце слухання справи. Заяву на отримання смс-повідомлення ОСОБА_1 працівникам поліції не надав.

При цьому суд враховує, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс Проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Окрім того, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце слухання справи рекомендованим листом, також на офіційному сайті Судової влади України дата та місце розгляду справи були вказані одразу після призначення справи до розгляду в судовому засіданні.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, з моменту складання протоколу (20.02.2024 року) по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 згідно із вимогами ст.268 КУпАП.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис, зроблений співробітниками поліції. Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Також у справі є направлення на огляд водія на стан сп`яніння за 20.0.2024 року об 11 год. та копія постанови про притягнення його за порушення ПДР.

При перегляді відеофайлу "E:/0000000__0026.MP4", встановлено, що на диску, що наданий поліцейськими до протоколу, міститься один відеофайл, де зафіксовано, що було зупинено автомобіль, яким керував ОСОБА_1 та на його вимогу повідомити причину зупинки поліцейські вказують, що через порушення норм ПДР (забруднено номерний знак). Поліцейські оглядають автомобіль на предмет заборонених речей. Водій повідомляє, що опера вже проводили обшук в авто та вдома. Поліцейські щось обговорюють, проте на відео не пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в лікарні, не вказують таких ознак у водія. Немає на відео ні фіксації правопорушення, ні процедури складання протоколу. Відео не містить тієї інформації, яка наведена поліцейським в протоколі.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за №1413/27858, а саме пунктом 2 Розділу І зазначеного Наказу визначено, що: «Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану». Ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння наведені в п.4 Розділу І Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, а саме: «4. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість».

Оглянуте в судовому засіданні відео не містить даних про те, що поліцейський встановив у водія відразу при зупинці керованого водієм т/з ті ознаки наркотичного сп`яніння, які поліцейський вказав в протоколі про адміністративне правопорушення.

На відео навіть немає пропозиції водієві пройти огляд, відео стосується лише огляду авто поліцейськими. Не зафіксовано на наданому відеофайлі ні самого правопорушення, ні складання та вручення протоколу водієві.

Тоді як відповідно до ч.1 п.9 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

У даній справі фіксація правопорушення відбувалася без дотримання вимог ст.266 КУпАП, ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року та п.5 Розділу ІІ Наказу МВС від 18.12.2018 року № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», яким передбачено, що: «5. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу».

Вирішуючи цю справу, суд враховує, що винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів умисного вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та відмова пройти огляд за наявності ознак такого сп`яніння - суду не надано, відеозапис таких дій водія не містить взагалі, а суд не уповноважений збирати докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при складанні протоколу порушені вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови надіслати ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи відбувся в його відсутності на підставі положень ст.268 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Б.Зубар