Справа № 750/1493/24
Провадження № 3/750/835/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Кузнєцова О.О., при секретарі Чернобай Н.О., за участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонер, - за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Згідно із протоколом 01.01.2024 о 20.48 год. ОСОБА_1 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання вчинив стосовно своєї співмешканки домашнє насильство, а саме умисні фізичні дії, які полягали в стусанах та штовханнях, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, унаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що саме він викликав поліцію та швидку, бо дружина поводилась дивно, а також повідомив її сина про таку поведінку. Жодного насильства відносно дружини не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що жодних претензій до чоловіка не має, вона поліцію не викликала. Сама не зрозуміла, як це відбулось, що вона вдарилась. Проживає з чоловіком п`ять років, жодних побоювань щодо наявності небезпеки для свого життя та здоров`я з боку чоловіка не має.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративним правопорушенням, є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Виходячи з наведеного формулювання ознак домашнього насильства, обов`язковими ознаками цього правопорушення є, по-перше, вчинення дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, а по-друге, наявність наслідку таких дій: можливість завдання чи завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У ході розгляду справи судом досліджено наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №989264 від 01.01.2024, рапорт від 01.01.2024, заяву ОСОБА_3 від 01.01.2024, терміновий заборонний припис.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції без з`ясування та встановлення всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, та з порушенням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він не може бути належним, допустимим та достатнім доказом вини.

При цьому, із аналізу вищевказаних норм також слідує, що під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Будь-яких об`єктивних доказів, відеофіксацію тощо, які б давали можливість встановити вину ОСОБА_1 та могли довести об`єктивну сторону правопорушення, яке полягає у вчиненні домашнього насильства, матеріали справи не містять.

Згідно із відеозаписом з нагрудних камер поліцейських встановлено наступне.

Поліцію та швидку допомогу потерпілій викликав сам ОСОБА_1 , посилаючись на те, що поведінка потерпілої була неадекватною. Про поведінку потерпілої він в телефонному режимі повідомив сина потерпілої та попросив його приїхати, оскільки не бажає відповідати за дії самої потерпілої.

На відеозаписі вбачається, що поліцейським здійснювалось заповнення форми оцінки ризиків, проте така не додана до матеріалів всупереч Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства внутрішніх справ України від 13.03.2019 № 369/180.

З відеозапису встановлено, що потерпіла на запитання поліцейського щодо наявності небезпеки для її життя відповідає негативно.

Наприкінці розмови потерпіла висловлює бажання «порвати» всі складені документи, а в своїй заяві, що додана до протоколу, власноручно написала, що між нею та чоловіком відбулось непорозуміння, і претензій до нього вона не має.

При цьому, ст. 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що матеріали справи складені по відношенню до ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства по відношенню до співмешканки не містять доказів вчинення такого адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням того, що всі сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на його користь та винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, приходжу до переконливого висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 01.01.2024 домашнього насильства не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст.173-2, ст.ст.245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст.280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі відносно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП закрити, на підставі п.1 ч. 1ст. 247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м.Чернігова.

Суддя О.О. Кузнєцова