ПОСТАНОВА

Справа № 947/6317/24

Провадження № 3/947/1615/24

06.03.2024 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія ОД №023363 від 05.02.2024, складений інспектором УПП в Одеській області ДПП ст.лейтенантом поліції Терентьєвим О.Ф. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 28.01.2024, близько о 15.40 год., в під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_2 , гучно співав у вихідний день, чим порушив тишину та спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 інспектором поліції були кваліфіковані за ч.2 ст.182 КпАП України, як вчинені повторно протягом року.

ОСОБА_1 до суду на виклик не прибув. Він був додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не прибув до суду, хоча достовірно знала, що матеріали щодо нього направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавилася справою щодо нього, будучи додатково сповіщеним через дільничного офіцера поліції, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без його участі.

Дослідивши надані інспектором поліції матеріали, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 КпАП України, що є підставою для закриття справи.

Так, автором протоколу не надано сукупності доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені потерпілі та свідки, а в матеріалах справи відсутні їх пояснення.

До матеріалів справи не додані відеозаписи з нагрудних камер поліцейських №471942, №471440, хоча вони зазначені в протоколі як додатки до протоколу, але до суду не надходили.

Одного лише протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду на відсутності пояснень самого ОСОБА_1 та інших доказів, явно недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд не в праві самостійно здійснювати збір доказів, із власної ініціативи викликали і допитували свідків, та фактично перебирати на себе функцію прокурора щодо доведення обвинувачення, оскільки такими діями порушує пункт 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, що зазначено в рішеннях ЄСПЛ (рішення у справах: «Карєлін проти росії» (Karelin v. Russia) від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08, пункт 16; «Озеров проти росії» (Ozerov v. Russia), № 64962/01, пункт 53; «Кривошапкін проти росії» (Krivoshapkin v. Russia) від 27 січня 2011 року, заява № 42224/02, пункти 44, 45).

Отже докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення відсутні.

Тому, за відсутністю доказів події адміністративного правопорушення, підстав для складання протоколу не було. Через неправильне складання інспектором поліції матеріалів справи в діях ОСОБА_1 не вбачається наявності усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 КпАП України, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.182 КпАП України, відносно ОСОБА_1 закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.