КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/491/2024
Головуючий в суді І інстанції Лужецька О.Р.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 лютого 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисників Татарченка Костянтина Володимировича, Александрова Дмитра Олександровича, розглянувши справу за апеляційними скаргами Опришка Павла Сергійовича , Татарченка Костянтина Володимировича , Александрова Дмитра Олександровича на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в порушенні п. 2.5 ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у сумі 536,80 грн. на користь держави.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 15 жовтня 2023 року о 23:59 керував транспортним засобом Scoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Бориспільська, 23-а в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, пройти огляд у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager та у лікаря нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі захисника Опришка П.С., поданій 11 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку, указано на незаконність постанови та необхідність її скасування.

Захисник вказував, що з відеозапису нагрудної камери патрульної поліції, який було оглянуто в суді першої інстанції, вбачається, що 14 жовтня 2023 року з моменту першого контакту з працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 спав в автомобілі марки Scoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 , в час з 23:41 по 23:48. Інспектор поліції Микитюк М.О. підійшла до вказаного автомобіля, де з відкритим вікном спав ОСОБА_1 , він прокинувся і вийшов з автомобіля для бесіди з поліцейською. Патрульна зробила йому зауваження, що він неправильно припаркував автомобіль, запитала, чи не потрібно викликати карету швидкої допомоги, сказала позакривати вікна в автомобілі, а ОСОБА_1 в свою чергу звернув увагу поліцейської на те, що «Никто никуда не ехал». Після того, як поліцейська повернулася до автомобіля патрульної поліції, вона повідомила своїм співробітникам, що запаху не почула, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 499705 від 15 жовтня 2023 року зазначено, що явною ознакою алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 . З 23:56 по 23:59 на відео з бодікамери 473497 патрульний поліції Нікітін О.А. озвучує в камеру вислів: «Завів? Він що, дурачок? Знімай на камеру». Проте, на жодній з двох камер не оглядається рух транспортного засобу, в якому спав ОСОБА_1 . До автомобіля Scoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 підійшла лейтенант поліції Микитюк М.О. , на відео видно, що ОСОБА_1 стоїть біля відкритої дверці водія. Микитюк М.О. звертається до ОСОБА_1 : «Я Вам сказала не їхати. А Ви поїхали». Рух транспорту при цьому і надалі не зафіксовано відеозаписами з бодікамер.

Згідно оглянутого відеозапису, який наданий працівниками поліції, також вбачається, що дійсно на момент того, як працівники поліції підійшли до автомобіля ОСОБА_1 , він перебував в автомобілі, який був припаркований. Даних, які б зафіксували факт керування ОСОБА_1 автомобілем на момент зупинки автомобіля чи під час руху автомобіля на відеозаписах немає. На відеозаписі навіть самі працівники поліції неодноразово зазначають, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, що його автомобіль стояв припаркованим.

З 23:56 по 23:59 на бодікамеру 470546 Микитюк М.О. стверджує: « Она не заведённая. Потрібно двері відкрити і сказати: сидіть, ждіть, поки не протверезієте. Він що дурачок чи що?» Однак, крім висловлювань патрульної поліцейської із відеозапису не видно, щоб хтось їхав на автомобілі. За весь час переглядання відеозапису видно рух виключно тільки автомобілю патрульних поліцейських.

З 23:59:18 по 00:14 15 жовтня 2023 року на бодікамері 470546 лейтенант поліції Нікітін О.А. спілкується по телефону з невідомою особою, доповідаючи йому: «Надо подъехать на Бориспольскую, 27 и помочь оформить 130-тую. Материалы мы вам дадим. По наказу БКЗ мы этого делать не можем». Тобто, під відеозапис лейтенант поліції Нікітін О.А. визнає, що є не уповноваженим документувати вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП або розуміючи, що ОСОБА_1 не вважається по закону водієм-правопорушником, так як відсутні реальні докази його керування транспортним засобом.

Лейтенант поліції Нікітін О.А. о 00:05:29 встановив, що ОСОБА_1 є заступником начальника ВКР Голосіївського УП ГУНП в м. Києві, скасував виїзд їх екіпажу на терміновий виклик з бійкою, акцентуючи увагу в своїх доповідях по телефону на резонанс, який виразився в тому, що в автомобілі спав у стані алкогольного сп`яніння працівник поліції, викликав на місце працівників УВБ ГУНП у м. Києві. О 01:14 на місце події приїхав старший інспектор відділу службових розслідувань ГУНП у м. Києві Горобець І. та старший оперативний працівник УВБ ГУНП у м. Києві Чекмез О. Під час спілкування працівників патрульної поліції з ОСОБА_1 камеру направлено і на сам автомобіль марки Scoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 , який стоїть біля автомобільної парковки. На записі з 00:29 по 00:44 на бодікамері 470546 лейтенант поліції Нікітін О.А. уточнює в телефонному режимі «Ми оформляємо враховуючи резонанс чи передаємо іншим?» Таким чином, оформлення матеріалів відбулось не уповноваженими особами і уточнення про оформлення може свідчити, що Нікітін О.А. хвилювався за розкриття інформації про відсутність у них права оформляти вказану подію.

На записі з 01:29 до 01:44 15 жовтня 2023 року на бодікамеру 470546 ОСОБА_1 спілкується з працівником УВБ ГУНП в м. Києві і доповідає йому: «В чём дело? Я не ехал. Патрульный вызвал Вас - инспектора УВБ. Я Вас ждал. Я пил в нерабочее время. Я не за рулём». З відеозапису вбачається, що під час спілкування з поліцією ОСОБА_1 неодноразово звертався до працівників поліції і акцентував їх увагу на тому, що він не керував транспортним засобом, а просто спав у автомобілі.

Звертав увагу, що інспектор поліції Микитюк М.О. роз`яснює ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, тільки в 01:39 на бодікамері 470546 після приїзду працівників УБВ ГУНП в м. Києві, коли останні про це з`ясовували, таким чином було порушено також і право ОСОБА_1 на захист.

Наголошував, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 14 жовтня 2023 року о 23:59 керував автомобілем Scoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 або був зупинений поліцейськими під час керування автомобілем. На відеозаписі з бодікамери працівників поліції відсутній факт такого керування. Є тільки дані, що він перебував в автомобілі, який не рухався. З відеозаписів чітко видно, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а просто сидів в автомобілі, спав за кермом стоячого автомобілю, про що під відеозаписи на бодікамери працівники патрульної поліції неодноразово стверджували про виклик, який надійшов на 102, що стоїть транспортний засіб у невстановленому місці, а в ньому спить чоловік.

Наголошував, що сам по собі протокол про вчинення адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом винуватості особи, а обставини, викладені в ньому, мають підтверджуватись іншими доказами.

Суд першої інстанції повинен був з`ясувати, чи дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом, проте це судом не було зроблено, а наведені в постанові суду докази не підтверджують ту обставину, що на час, коли працівники поліції зупинили, він був особою, яка керувала транспортним засобом.

На підставі вищевикладеного просив скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

18 грудня 2023 року захисник Татарченко К.В. також подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на те, що постанова суду є незаконною, немотивованою, постановленою без з`ясування всіх обставин справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Наводив зміст ст. 268, 251, 7, 245, 252, 280, 266 КУпАП, ч. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, п. 2.9 «а» ПДР, рішення ЄСПЛ, вказував, що судом першої інстанції не вжито всіх заходів, передбачених КУпАП, для з`ясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому висновки суду є передчасними і такими, що не відповідають вимогам ст. 280 КУпАП.

Наголошував, що ОСОБА_1 , не визнаючи своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. З працівниками поліції велась бесіда щодо з`ясування причин необхідності зміни положення транспортного засобу, який був припаркований, і наступної зупинки поліцейськими його транспортного засобу. Крім того, у нього були відсутні будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, про які вказував поліцейський у документах.

ОСОБА_1 надав суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 жовтня 2023 року № 005324, який засвідчив, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин у поліцейських не було підстави зупиняти транспортний засіб, оскільки ОСОБА_1 не порушував ПДР і його стан, як водія, дозволяв йому керувати транспортним засобом.

Також судом першої інстанції взагалі не надано оцінки свідченням свідка, який пояснив, що саме він побачив припарковане авто з чоловіком на місці водія, який спав, і з метою перевірки викликав поліцію. Тобто на момент приїзду поліцейських до авто, в якому спав ОСОБА_1 , останній не був водієм і поліція його не зупиняла. Переставити автомобіль в інше місце ОСОБА_1 наказав один з поліцейських, після цього поліцейськими було імітовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а насправді - вчинено провокацію, що заборонено чинним законодавством.

Службова особа, яка складала протокол про вчинення адміністративного правопорушення, лейтенант поліції Микитюк М.О. взагалі не пропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager або в медичному закладі. Файл відеозапису 499705 з бодікамери поліцейського на 52:20 фіксує пропозицію поліцейського ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповідає, що в нього болить серце і зовнішній вигляд останнього вказує на те, що він погано себе почуває. Поліцейським зроблено висновок про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не на підставі отриманої прямої та однозначної відповіді останнього про відмову або небажання проходити огляд, а спекулятивно розцінивши це з метою незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, ці саме обставини підтверджуються і відеозаписом файлу 499705 на 52:20.

Також в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, в якому вказана назва КНП КМНКЛ «Соціотерапія», проте не вказана адреса цього медичного закладу. До того ж, у направленні поліцейським зазначено про те, що ОСОБА_1 на огляд у заклад охорони здоров`я нею доставлено, проте це не відповідає дійсності. Направлення складалось не за присутності ОСОБА_1 , про що свідчить відсутність підпису останнього і відсутній підпис самого лікаря.

Однак суд першої інстанції вказані доводи належним чином не перевірив та не спростував, оцінки зазначеним доказам та обставинам в оскаржуваній постанові не надав. Працівники поліції, які складали протокол, та записи з бодікамер яких досліджувались в судовому засіданні, судом не викликались, відеозаписи належним чином не переглядались.

Зазначав, що з відеозаписів нагрудних бодікамер не вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також самої відмови від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Вказував, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від подальшого керування транспортним засобом.

Зауважував, що протокол у справі про адміністративне правопорушення не може бути визнано належним та допустимим доказом та не може бути підставою для прийняття законного та обґрунтованого рішення про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного просив скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року та закрити провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, повторно дослідити відеозаписи з бодікамер поліції в судовому засіданні, викликати в судове засідання в якості свідків патрульних поліцейських УПП в м. Києві, повторно допитати свідка ОСОБА_8 .

Захисником Александровим Д.О. також подано апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 18 грудня 2023 року, із посиланням на те, що постанова є невмотивованою та необґрунтованою, докази вчинення особою правопорушення відсутні, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд поверхнево дослідив матеріали справи, спрощено підійшов до аналізу наявних доказів та матеріалів справи в цілому, в своїй постанові суд першої інстанції зробив суперечливі та нелогічні висновки, не врахував та не надав належної оцінки доводам та доказам сторони захисту, висновки суду спростовуються матеріалами справи, наданими адвокатом доказами та не підтверджуються доказами, які надавалися УПП.

Посилався на те, що за клопотанням адвоката суд викликав та допитав свідка ОСОБА_8 щодо обставин, зазначених в протоколі, який пояснив, що 14 жовтня 2023 року після 23 години, йшовши додому, побачив, як в машині лежить на водійському місці чоловік, запитав у нього, чи все добре, він відповів «так», після чого він зателефонував на лінію 102 та повідомив, що «в авто Шкода Октавія за адресою м. Київ вул. Бориспільська 27а спить нетверезий чоловік, який говорить, що йому не погано, шмд не потрібна», дочекався, коли приїде поліція, стояв осторонь, чув та бачив, як поліція наказала ОСОБА_1 перепаркувати автомобіль на протилежну сторону, потім пішов додому, поліція його не опитала. З метою перевірки та підтвердження доказами того, що ОСОБА_1 автомобілем не керував та поліція його фактично не зупиняла, адвокат звернувся до НПУ з адвокатським запитом, на який НПУ надала відповідь, якою підтвердила доводи адвоката стосовно того, що 15 жовтня 2023 року на лінію 102 надійшло повідомлення, згідно якого в авто Шкода Октавія зеленого кольору спить чоловік, нетверезий, який говорить, що йому не погано, шмд не потрібна. Таким чином, ОСОБА_1 автомобілем не керував, поліція його не зупиняла, доказів керування не має, особа не є суб`єктом правопорушення за ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного просив скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва по справі № 753/19468/23, провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрити в зв`язку в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні 19 лютого 2024 року за клопотанням захисника Татарченка К.В. був повторно допитаний свідок ОСОБА_8 , який пояснив, що 14 жовтня 2023 року після 23 години йшов додому, побачив, що в машині Scoda Octavia на водійському місці спить чоловік, запитав у нього чи все добре, після чого відійшов та викликав поліцію. Пізніше чув та бачив, як поліція наказала ОСОБА_1 перепаркувати автомобіль на протилежну сторону, потім пішов додому.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисників Татарченка К.В., Александрова Д.О., які в судовому засіданні підтримали апеляційні скарги, підтвердили викладені ними доводи та просили задовольнити апеляційні скарги, заслухавши показання свідка ОСОБА_8 , суд приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок № 1103) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1452/735), щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Дотримання поліцейськими зазначеної процесуальної процедури судом першої інстанції перевірено.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні правопорушення, пояснював, що працював в поліції, 14 жовтня 2023 року було відпрацювання, після чого приблизно з початком комендантської години спав в машині, так як втомився, в цей момент до машини, в якій він знаходився, підійшов громадянин, який поцікавився його самопочуттям, на що він відповів, що спить, даний громадянин викликав поліцію, в подальшому приїхала поліція, якій ОСОБА_1 пояснив, що спить в автомобілі.

Захисник Опришко П.С. в судовому засіданні 07 грудня 2023 року заявив суду першої інстанції клопотання про закриття провадження в справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, мотивоване тим, що за даних, які б зафіксували факт керування ОСОБА_1 автомобілем на момент зупинки, немає.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 499705 від 15 жовтня 2023 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;

відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудних камер поліцейських БК 470546, 473497, відеореєстратора.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager та у лікаря нарколога і така відмова зафіксована на бодікамери.

Судом першої інстанції вірно враховано, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на її внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Переглянуті відеозаписи події, зроблені за допомогою нагрудних камер поліцейських, які є об`єктивними доказами у справі, незалежними від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, дають підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager та у лікаря нарколога дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, надаючи однакові відповіді «серце болить», тобто ухиляючись від прямої відмови і не надаючи згоди на проходження огляду, і такі дії були правильно розцінені працівниками поліції як фактична відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (00:52 відеозапису).

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги захисника Татарченка К.В., що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні 07 грудня 2023 року судом першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_8 щодо обставин, зазначених в протоколі, який пояснив, що 14 жовтня 2023 року після 23 години, йшовши додому, побачив, як в машині Scoda Octavia на водійському місці спить чоловік, запитав, чи у нього все добре, почув позитивну відповідь, після чого відійшов та викликав поліцію. Вказані показання свідка викладені в постанові суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги захисника Александрова Д.О., що свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що чув та бачив, як поліція наказала ОСОБА_1 перепаркувати автомобіль на протилежну сторону, не підтверджуються будь-якими доказами та відхиляються апеляційним судом.

При повторному допиті свідка ОСОБА_8 судом апеляційної інстанції останній пояснив, що 14 жовтня 2023 року чув та бачив, як поліція наказала ОСОБА_1 перепаркувати автомобіль на протилежну сторону, потім пішов додому.

Апеляційний суд критично оцінює дані пояснення, оскільки вони суперечать як поясненням самого ОСОБА_8 , які надавалися ним в суді першої інстанції, за змістом постанови суду першої інстанції, так і іншим наявним в матеріалах справи доказам, в тому числі відеозапису, на якому поліцейські роз`яснюють ОСОБА_1 , що він не може керувати транспортним засобом.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Суд першої інстанції зауважив, що зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими та долучених до протоколу відеофайлах, зокрема як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом безпосередньо перед зупинкою, так і пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та відмову від такого огляду з боку ОСОБА_1 , що утворює самостійний склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги захисника Татарченка К.В., що ОСОБА_1 надав суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 жовтня 2023 року № 005324, який засвідчив, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, і за таких обставин у поліцейських не було підстави зупиняти транспортний засіб.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що на відеозаписі о 00:46 ОСОБА_1 повідомляє буквально «Я випивший», а о 00:32 каже, що їхав з управління, де вони випивали, кум хрестив дитину, та відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги захисника Татарченка К.В., що у ОСОБА_1 були відсутні будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, про які вказував поліцейський у документах, і що у поліцейських не було правових підстав зупиняти транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки він не порушував ПДР і його стан, як водія, дозволяв йому керувати транспортним засобом.

Судом першої інстанції також правомірно враховано, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не оспорював правомірність дій працівників поліції та не заперечував факт керування транспортним засобом, та критично оцінив аргументи ОСОБА_1 та його захисників, що він не керував транспортним засобом, оскільки ці доводи були спростовані наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, апеляційний суд враховує, що в матеріалах справи наявна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7942446, складеною 15 жовтня 2023 року в м. Київ по вул. Бориспільська, 23-а, згідно якої ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Scoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , керував авто з номерними знаками НОМЕР_1 , що не належать даному транспортному засобу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, докази оскарження цієї постанови ОСОБА_1 з тих підстав, що він не керував транспортним засобом, в матеріалах справи відсутні.

Апеляційні скарги не містять доводів, які би вказували на незаконність ухваленого судом рішення.

З наявної у справі сукупності доказів вбачається, що ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом та у якої працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, дійсно відмовився на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, і вказані обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисників Опришка П.С., Александрова Д.О., що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відхиляються апеляційним судом як безпідставні і такі, що спростовуються відеозаписами з бодікамер.

Зокрема, з відеозапису вбачається, що 23:41 14 жовтня 2023 року інспектор поліції Микитюк М.О. підійшла до автомобіля Scoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якої на водійському сидінні з відкритим вікном спав ОСОБА_1 , він прокинувся і вийшов з автомобіля для бесіди з поліцейською. Патрульна зробила йому зауваження, що він неправильно припаркував автомобіль, а саме на перехресті, запитала, чи не вживав він недозволених засобів і чи не потрібно викликати карету швидкої допомоги, порадила позакривати вікна в автомобілі, попередила, щоб водій нікуди не їхав у такому стані, оскільки у іншому випадку він буде зупинений працівниками поліції.

В подальшому, спостерігаючи за транспортним засобом Scoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 з салону патрульного автомобіля, працівники поліції коментували події, зокрема з 23:56 по 23:59 на відео з бодікамери 473497 патрульний поліції Нікітін О.А. озвучує в камеру вислів: «Завів? Він що, дурачок? Знімай на камеру». Патрульний автомобіль починає рух, після чого, проїхавши деякий час, зупиняється, інспектор поліції Микитюк М.О. о 23:59 знову підходить до автомобіля Scoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 , який розташований вже в іншому місці, що свідчить про його переміщення, при цьому будь-яких інших осіб, які б могли керувати цим транспортним засобом, в салоні автомобіля або поблизу нього, крім ОСОБА_1 , не спостерігається і ним про наявність таких осіб не повідомлено.

Інспектор поліції Микитюк М.О. звертається до ОСОБА_1 , вказуючи на те, що він був попереджений про те, що їхати не можна, але, незважаючи на це, поїхав. ОСОБА_1 не заперечує.

Крім того, ОСОБА_1 на відеозаписі підтверджує те, що виконував функції водія, власними репліками під час спілкування з працівниками поліції: о 00:31 повідомив, що їхав з дня народження, о 00:32 повідомив, що їхав з управління, де вони випивали, оскільки кум хрестив дитину.

Зазначені обставини у їх сукупності надавали підстави для беззаперечного висновку суду першої інстанції про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, у час та в місці, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, і не спростовуються доводами апеляційних скарг.

Апеляційний суд звертає увагу не неузгодженість і наявність взаємовиключних відомостей про фактичні обставини події, викладених захисниками в апеляційних скаргах: в апеляційній скарзі захисника Опришка П.С. вказується про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в той час як у апеляційній скарзі захисника Татарченка К.В. зазначено, що ОСОБА_1 велась бесіда щодо з`ясування причин необхідності зміни положення транспортного засобу, який був припаркований, і наступної зупинки поліцейськими його транспортного засобу, поліцейськими надано вказівку переставити транспортний засіб та імітовано зупинку транспортного засобу для вчинення провокації.

Зазначені доводи захисника Татарченка К.В. не знайшли свого підтвердження та спростовуються відеозаписами, долученими до матеріалів справи, на яких інспектор поліції Микитюк М.О. при першому спілкуванні з ОСОБА_1 навпаки категорично попереджає його, щоб він нікуди не їхав.

Є неспроможними та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги захисника Татарченка К.В., що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування працівниками патрульної поліції, оскільки відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, що в даному випадку і було зроблено поліцейськими. Крім того, дотримання поліцейськими процедури такого відсторонення не впливає на правильність встановлення судом вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР і скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника Татарченка К.В., про те, що направлення на проходження огляду не містить адреси медичного закладу, а інформація про те, що особу доставлено у заклад охорони здоров`я, не відповідає дійсності, не підписане як самим ОСОБА_1 , так і лікарем, апеляційний суд зауважує, що положеннями Інструкції № 1452/735 та ст. 266 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, надання направлення для підпису особі, у якої працівником поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а також складення направлення у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння та долучення його до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, взагалі не передбачається.

Апеляційний суд відхиляє необґрунтовані доводи апеляційної скарги захисника Татарченка К.В., що працівники поліції, які складали протокол про вчинення адміністративного правопорушення для надання пояснень судом першої інстанції не викликались, з огляду на відсутність таких клопотань в матеріалах справи, і оскільки положеннями КУпАП не передбачена обов`язкова участь уповноважених осіб, якими оформлялись матеріали справи про адміністративне правопорушення, під час розгляду справи судом.

Доводи апеляційної скарги захисника Татарченка К.В., що судом першої інстанції не переглядались належним чином відеозаписи з нагрудних боді-камер поліцейських, є нічим не підтвердженими припущеннями та відхиляються апеляційним судом.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційних скарг, що протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не містять достатніх та неспростовних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не приймаються як нічим не підтверджені припущення доводи апеляційної скарги захисника Опришка П.С., зроблені ним на підставі особистої інтерпретації спілкування працівників поліції між собою, що оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення здійснено нібито не уповноваженими на те особами.

Апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги захисника Опришка П.С., що інспектор поліції Микитюк М.О. роз`яснює ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, тільки в 01:39 на бодікамері 470546 після приїзду працівників УБВ ГУНП в м. Києві, оскільки захисником не зазначено, які, на його думку, вимоги закону були порушені працівником поліції в результаті роз`яснення особі її прав.

Оскільки вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена судом із сукупності всіх доказів, наявних в матеріалах справи, апеляційний суд відхиляє як безпідставні доводи апеляційних скарг захисників Татарченка К.В. та Опришка П.С. , що сам по собі протокол про вчинення адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом винуватості особи, а обставини, викладені в ньому, мають підтверджуватись іншими доказами.

В цілому доводи, зазначені в апеляційних скаргах, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Апеляційний суд враховує, що апеляційні скарги не містять доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Наведене вказує на необґрунтованість поданих апеляційних скарг та відсутність підстав для їх задоволення.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, при винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

За таких обставин постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим суд залишає цю постанову без змін, апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисників Опришка Павла Сергійовича, Татарченка Костянтина Володимировича, Александрова Дмитра Олександровича залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.