Номер провадження № 3/756/534/24
П О С Т А Н О В А

20 лютого 2024 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Діденко Є.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, військовий квиток серії НОМЕР_1 , виданий 29.03.2012 року військовим комісаром ОСОБА_2 ,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2023 року, у невстановлений судом час, ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , повторно протягом року, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дівчини, з якою спільно проживає тривалий час, що виражалося в образах нецензурною лайкою та побиттям, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення повістки на адресу, вказану в протоколі, відповідно до трек номеру якої «відправлення не вручене під час доставки». Жодних заяв чи клопотань від ОСОБА_1 до суду не надходило.

Під час розгляду справи суд дослідив такі докази:

-протокол про адміністративне правопорушення, у якому відомості про потерпілу відсутні;

-копія постанови від 16.05.2023 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

-письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , згідно з якими він став свідком сімейної сварки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

З огляду на викладене суддя вважає, що відповідно до ст. 268 КУпАП справу про адміністративне правопорушення можливо розглянути за відсутності ОСОБА_1 на підставі матеріалів, що є у справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши дані протоколу про адміністративне правопорушення та долучені матеріали встановлено, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, виходячи з такого.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинена повторно протягом року.

Згідно з п. 3 ч. 1 «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п.17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначено, які конкретно дії з насильства вчинив ОСОБА_1 , та чи було цим завдано шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, що є обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім цього, у протоколі відсутні відомості про потерпілу, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутня заява потерпілої, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відсутні інші докази адміністративного правопорушення. Будь-які інші докази, які би підтверджували обставини, зазначені у фабулі протоколу, в матеріалах справи відсутні.

Саме по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, у діях ОСОБА_1 , які зазначені в протоколі, відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тому провадження по даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП - не сплачується.

Керуючись п. 1 ст.247, ст.ст. 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.В. Діденко