Справа №: 343/274/24
Провадження №: 3/343/198/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Лицур І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області адміністративний матеріал, що надійшов від відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство, тобто умисно вчинила дії фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

28 листопада 2023 року близько 07:30 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, що полягали у тому, що ОСОБА_1 кричала та висловлювалася нецензурною лайкою на адресу сина, погрожувала фізичною розправою та шарпала його за одяг, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася та про причини своєї неявки суд не повідомила, хоч була належно повідомлена про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення їй 07.02.2024 року поштового відправлення.

Статтею 268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою, однак ст. 173-2 КУпАП до цього переліку не включена.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 була належно повідомлена про час та місце розгляду даної справи у відповідності до вимог ст. 277-2 КУпАП, однак в судове засідання не з`явилася, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи за її відсутності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 578235 від 23.01.2024 року (а.с. 1), в якому зазначено, що 28 листопада 2023 року близько 07:30 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, що полягали у тому, що ОСОБА_1 кричала та висловлювалася нецензурною лайкою на адресу сина, погрожувала фізичною розправою та шарпала його за одяг, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого;

- даними реєстраційної картки звернення від 28.11.2023 року (а.с. 4), згідно якої на урядову гарячу лінію звернувся ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю, про систематичне вчинення психологічного, економічного та фізичного насильства щодо нього та його цивільної дружини ОСОБА_3 матір`ю ОСОБА_1 , яка зловживає алкоголем;

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.01.2024 року (а.с. 5), з якого вбачається, що від ОСОБА_2 прийнято усну заяву про те, що 28.11.2023 року близько 07:30 год. до нього додому прийшла його мати ОСОБА_1 , яка влаштувала сварку, під час якої висловлювалася нецензурними словами до нього, шарпала за одяг та погрожувала фізичною розправою, в зв`язку з чим просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 (а.с. 6), в яких він вказав, що 28.11.2023 року близько 07:30 год. його мати ОСОБА_1 прийшла по місцю його проживання та безпричинно почала сваритися, ображати його нецензурними словами, шарпати за одяг та вимагати, щоб він виселився з квартири.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство, як форма домашнього насильства, включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Системний аналіз національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вона вчинила домашнє насильство, тобто умисно вчинила дії фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення та її особу, оскільки обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому правопорушенню та її особi, в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, за якою її визнано винною, обравши стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2024 року складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 40-1, 268, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн. (сто сімдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень та 60 копійок) судового збору.

Штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляцiйного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: