Справа № 638/869/24
Провадження № 3/638/1114/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М., розглянувши матеріал, який надійшов з Сектору поліцейської діяльності №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП « ОСОБА_1 », який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

16.01.2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №875318 від 09.10.2024 року, 06.01.2024 року о 14:00 в магазині с. Вище Солоне ФОП « ОСОБА_1 » здійснив продаж алкоголю гр. ОСОБА_2 без наявної ліцензії на продаж алкогольних напоїв роздрібною торгівлею, тобто порушив правила господарською діяльністю.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, надав письмові заперечення з проханням провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення та розгляд справи проводити без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Заперечення обґрунтовані тим, що істотною ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення є не тільки факт надання послуг вартісного характеру, а й систематичний характер таких дій, оскільки в разі їх систематичності такі дії набувають ознак господарської діяльності. Тобто ОСОБА_1 вважає, матеріали справи не містять доказів, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності систематично здійснює господарську діяльність без ліцензії на алкогольні вироби, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням закону. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків події, відеозапис, який долучено до матеріалів справи є сумнівним доказом, в протоколі не було зазначено про наявність документального підтвердження обставин, вид, об`єм чи кількість, найменування реалізованого товару, за якою ціною було реалізовано товар, перелік нормативних актів, які передбачають відповідальність за виявлене правопорушення. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал та надані заперечення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до наступних висновків.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в статті 251 КУпАП.

Диспозицією частини 1 статті 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом правопорушень, передбачених частиною першою статті 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Визначення господарської діяльності міститься, зокрема, у Господарському кодексі України (далі ГК України). Відповідно до статті 3 цього Кодексу під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (стаття 42 ГК України). Некомерційне господарювання це самостійна систематична господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку (стаття 52 ГК України).

Згідно зі статтею 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єкти господарювання реалізують свою господарську компетенцію на основі права власності, права господарського відання, права оперативного управління відповідно до визначення цієї компетенції у цьому Кодексі та інших законах.

Отже, незалежно від наявності/відсутності мети отримання прибутку, господарською діяльністю є виготовлення, реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг, що здійснюється самостійно (ініціативно) та систематично. Саме у разі здійснення такої (господарської) діяльності та реалізації господарської компетенції особи визнаються суб`єктами господарювання та підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку як юридична особа чи фізична особа підприємець (стаття 58 ГК України). За відсутності в діяльності особи щодо реалізації продукції ознак самостійності (ініціативності) та систематичності, а також господарської компетенції відсутні підстави для висновку про її господарський характер.

На посадових осіб, які відповідно до статті 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, в тому числі за статтею 164 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів (свідчень), які в силу системного аналізу положень статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу про адміністративне правопорушення та/або посилання на них повинно міститися в тексті складеного протоколу, тобто на момент надходження справи до суду докази вчинення адміністративного правопорушення мають бути зібрані та відкриті, зокрема особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що забезпечує їй процесуальну можливість ознайомитися із ними, належним чином підготуватися до розгляду справи судом та вибудувати свій захист, у тому числі прийняти рішення щодо необхідності залучення до участі у справі захисника чи представника.

Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, особа, яка склала адміністративний матеріал, в порушення вимог КУпАП обмежилась тільки посиланням на те, що ОСОБА_1 06.01.2024 о 14:00 год. в магазині с. Вище Солоне ФОП « ОСОБА_1 » здійснив продаж алкоголю гр. ОСОБА_2 без наявної ліцензії на продаж алкогольних напоїв роздрібною торгівлею.

Однак, суть адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу посадовою особою, яка склала протокол, в повній мірі зазначено не було, а саме: посилаючись на нібито встановлений факт здійснення торгівлі алкогольними напоями без відповідної ліцензії, посадова особа на підтвердження встановлених обставин не вказала про наявність документального підтвердження цих обставин (вид, об`єм чи кількість, найменування реалізованого товару, за якою ціною, прізвища та адреси свідків, які могли б підтвердити обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення), докази систематичності дій ОСОБА_1 , що є обов`язковою ознакою господарської діяльності та наявність мети отримання прибутку, перелік нормативних актів, які передбачають відповідальність за виявлене правопорушення, тобто відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено адреси, за якою здійснювався продаж алкогольних напоїв.

Також судом було досліджено доданий відеозапис, який міститься на технічному носієві диску, з якого неможливо встановити факт продажу ОСОБА_1 алкогольних напоїв. Із вказаного відеозапису вбачається, що в гр. ОСОБА_2 в чорному пакеті була наявна зокрема пластикова пляшка із написом «Трускавецька».

Суд звертає увагу, що матеріалами справи не надано доказів походження відповідної пластикової пляшки, вміст її також суду не відомо та матеріалами справи не підтверджено.

Посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії не визначено перелік алкогольних напоїв та їх опис, не зазначено про власника зазначених алкогольних напоїв, місце їх зберігання, а з урахуванням того, що санкція статті передбачає можливу конфіскацію предметів торгівлі, встановлення таких даних є обов`язковим.

Матеріали справи не містять інформації щодо вилучення зазначених товарів, тобто місце їх зберігання.

Вказане суперечить Порядку зберігання вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення речей і документів, відповідно до якого про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, для зберігання в обладнаному приміщенні, відповідальна особа заповнює квитанцію за формою згідно з додатком 2, яка долучається до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення речі і документи в установленому порядку конфіскуються, повертаються володільцеві або знищуються, а у разі вилучення речей за плату - реалізуються.

Відтак, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини 1, 2 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП.

З огляду на викладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю події складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 164, 247, 283-284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя: