25.01.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1203/23
Провадження № 3/533/38/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Заворотної К.Ю.; особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження: село Уютне Слободзейського району Республіки Молдови; громадянка України; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; не працює; заміжня; має на утриманні неповнолітніх дітей 2010, 2012 року народження; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалась,

- за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 11.12.2023 серії ВАД №021245 06 грудня 2023 року близько 13 години 00 хвилин громадянка ОСОБА_2 не виконала батьківських обов`язків по догляду за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Громадянка ОСОБА_2 у судовому засіданні вину свою не визнала. Пояснила, що конфлікт відбувся між дітьми у школі, свідком якого вона небула. У судове засідання також з`явилася неповнолітня ОСОБА_3 , яка взагалі заперечувала сам факт конфлікту та переконувала суд у тому, що вона не чіпала взагалі ОСОБА_4 .

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановив таке.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей у виді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглянувши матеріали справи, суд уважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не доведена.

На підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суду надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 11.12.2023 серії ВАД № 021245;

- копію письмових пояснень ОСОБА_5 від 07.12.2023, відповідно до яких 06.12.2023 в Пригарівському ліцеї під час повітряної тривоги між ученицями ліцею ОСОБА_6 та ОСОБА_4 стався конфлікт, після зауважень вчителя, конфлікт було вичерпано (а.с. 5);

- копію письмових пояснень ОСОБА_7 від 07.12.2023, відповідно до яких 06.12.2023 в Пригарівському ліцеї під час повітряної тривоги між ученицями ліцею ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник конфлікт, після закінчення повітряної тривоги учні попрямували кожен до свої домівок, наслідків конфлікту не було, ніхто нікого не чіпав, перепалки між учнями вона не бачила (а.с. 6);

- копію письмових пояснень ОСОБА_8 від 07.12.2023, відповідно до яких 06.12.2023 в Пригарівському ліцеї під час повітряної тривоги учениця ліцею ОСОБА_4 поскаржилася їй про те, що ОСОБА_9 чіпляється до неї та обписує ручкою, після зауважень вчителя ОСОБА_4 сіла поручь з вчителем, в подальшому скарг на образи не надходило (а.с. 7);

- копію письмових пояснень ОСОБА_10 від 07.12.2023, відповідно до яких 06.12.2023 близько 12 години 40 хвилин у Пригарівському ліцеї у бомбосховищі під час повітряної тривоги між її сестрою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник конфлікт, ОСОБА_4 штовхала її сестру ОСОБА_11 та казала, що це вона її чіпає, трохи згодом ОСОБА_4 поскаржилася вчительці, яка зробила зауваження ОСОБА_4 та сказала, щоб та не порушувала тишу, після закінчення тривоги вони вийшли з бомбосховища та розійшлися по домівкам (а.с. 8);

- копію письмових пояснень ОСОБА_3 від 07.12.2023, відповідно до яких раніше вона товаришувала з ОСОБА_4 , але після конфлікту з її батьком, між ними сталися неприязні відносини, 06.12.2023 в Пригарівському ліцеї у бомбосховищі під час повітряної тривоги ОСОБА_4 штовхала її та казала, що це вона її чіпаю, але вона її не чіпала та після зауважень вчительки, ОСОБА_12 сіла на інше місце, після закінчення тривоги вони вийшли з бомбосховища та розійшлися (а.с. 9);

- копію письмових пояснень ОСОБА_4 від 07.12.2023, відповідно до 06.12.2023 у Пригарівському ліцеї у бомбосховищі під час повітряної тривоги вона сиділа поручь з ОСОБА_3 , яка ручкою пописала їй рукав куртки та говорила неприязні висловлювання в бік її батька, та ще до цього показувала їй неприязні жести рукою без будь-яких пояснень, про що вона повідомила вчительці та вдома розповіла матері (а.с. 10);

- копію письмових пояснень ОСОБА_13 від 07.12.2023, відповідно до яких 06.12.2023 її донька ОСОБА_4 повідомила їй, що ОСОБА_14 під час перерви ображала її та погрожувала, робила висловлювання в бік її батька (а.с. 11);

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 від 20 серпня 2019 року.

Проте жоден з наданих доказів не свідчить про те, що ОСОБА_2 «не виконала батьківських обов`язків по догляду за дитиною», як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з не забезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей, догляду за ними тощо.

Із матеріалів справи слідує, що 06.12.2023 у Пригарівському ліцеї під час повітряної тривоги стався конфлікт між ученицями ліцею ОСОБА_4 та дочкою ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після зауважень вчителя конфлікт було вичерпано. Конфлікт відбувся між дітьми під час перебування у школі, коли догляд за ними має відбуватися педагогічними працівниками (вчителями, вихователями тощо). ОСОБА_2 як мати неповнолітньої ОСОБА_3 не була присутня під час конфлікту. Усе наведене спростовує версію органу поліції про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, що полягає у невиконанні обов`язків по догляду за дитиною.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 не може бути визнаний достатнім та належним доказом по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені й за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, суддя приходить до висновку, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 184 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями ч. 1 ст. 184, 247, ст. 276-279, 280, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.П. Козир