Провадження № 3/760/483/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2024 м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікова К.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 921600 від 02.12.2023 р. відносно ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_1 01.12.2023 року приблизно о 23 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру відносно співмешканця, а саме: застосовувала образливі слова та вдарила кулаком по голові, чим могла завдати шкоди його психологічному та фізичному здоров`ю та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

До канцелярії суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 у яких остання свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, суду пояснила, що не погоджується з обставинами вказаними у протоколі, оскільки домашнє насильство фізичного характеру вчинив її цивільний чоловік ОСОБА_2 , внаслідок чого вона досі проходить лікування, на підтвердження чого долучає разом із поясненнями довідки з лікарні. Суду повідомила, що на її цивільного чоловіка також було складено протокол про адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП не є обов`язковою.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 1 даного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення ВАБ № 921600 від 02.12.2023 р. відносно ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_1 01.12.2023 року приблизно о 23 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру відносно співмешканця, а саме: застосовувала образливі слова та вдарила кулаком по голові, чим могла завдати шкоди його психологічному та фізичному здоров`ю /а. с. 1/.

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що 01.12.2023 року приблизно о 23 год. 30 хв., коли її цивільний чоловік ОСОБА_2 повернувся додому, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, продовжуючи вживати спиртні напої вдома, між ними відбулась сварка. Так, ОСОБА_1 просила цивільного чоловіка поводити себе тихіше, вимкнути світло та музику, по причині пізнього часу доби. Зазначила, що під час діалогу вона не грубила цивільному чоловіку, розуміючи, що останній заходиться під впливом алкоголю, тому конфлікт не усугубляла, однак він почав агресивно себе поводити, кричати, виражатися образливими словами, після чого вдарив її келихом по голові, у зв`язку з чим їй довелось давати супротив, тим самим захищаючись від нього. У подальшому вона викликала наряд поліції /а. с. 2/.

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_2 слідує, що ОСОБА_1 проживає на його забезпеченні за адресою: АДРЕСА_1 . Так, 01.02.2023 року під час конфлікту ОСОБА_1 вдарила його по голові, внаслідок чого у нього виникла нудота та запаморочення. Він оборонявся від своєї цивільної дружини, тому підставив руку, після чого остання викликала поліцію. Зазначив, що ОСОБА_1 також ображала його нецензурними словами та вдарила по обличчю, а також повідомив, що вона дуже небезпечна, займається шахрайськими діями та вчиняє домашнє насильство відносно нього не вперше /а. с. 3/.

Судом були досліджені долучені ОСОБА_1 довідки, а саме: консультаційний висновок спеціаліста КНП «Консультативно-діагностичний центр» Солом`янського району м. Києва від 12.12.2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 відкрита рана ділянки голови; виписку КНП «Консультативно-діагностичний центр» Солом`янського району м. Києва щодо хворої ОСОБА_1 ; виписку № 16319 від 03.12.2023 року КНП КМКЛ № 6 щодо хворої ОСОБА_1 зі змісту якої слідує, що у хворої встановлений діагноз «забійна рана м`яких тканин голови, ЗЧМТ, струс головного мозку від 01.12.2023», а також те, що ОСОБА_1 перебувала у стаціонарі з 02.12.2023 року по 03.12.2023 року.

За змістом ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, оцінюючи подані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, беручи до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі, а також достатні докази, сукупність яких, зокрема і поза розумним сумнівом, могли б вказувати на вчинення ОСОБА_1 домашнього фізичного та психологічного насильства по відношенню до свого співмешканця. Зокрема, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є взаємовиключними, інших доказів матеріали справи не містять, а долучені ОСОБА_1 довідки з медичних закладів, спростовують факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 та навпаки говорять про те, що відносно неї було вчинено домашнє насильство фізичного характеру.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 173-2, ст. ст. 248, 249, 251, 252, 276-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя: К.С. Застрожнікова