Справа № 587/1130/24
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 травня 2024 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріали які надійшли від ВП №4 (м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
10.04.2021 року до Сумського районного суду Сумської області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №656537, 03 квітня 2024 року близько 13-38 години в с. Писарівка, по вул.. Шосейній, Сумського району Сумської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «ДЕО ЛАНОС» державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, звужені зіниці очей які не реагують на світло, порушена координація рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто прослідувати до медичного закладу, ОСОБА_1 - відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України і скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, та затвердив, що не відмовлявся прослідувати до медичного закладу для встановлення стану сп`яніння і взагалі йому не пропонували працівники поліції поїхати до медичного закладу.
Суд безпосередньо підходить до оцінки доказів. В судовому засіданні не знайшло підтвердження факт відмови від проходження огляду ОСОБА_1 на визначення наркотичного сп`яніння, будь-яких відео- або фото-матеріалів також суду надано не було, хоча до протоколу про адміністративне правопорушення додано компакт диск з відеозаписом, однак він не несе ніякої доказової інформації, оскільки на даному запису зафіксовано інше правопорушення з невстановленою особою. Тобто не з ОСОБА_2 Пояснень свідків також надано не було. Відеозапис з правопорушенням яке викладено в протоколі ААД№656537 суду також не надано.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії" суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загальноправовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Розглядаючи матеріали відносно ОСОБА_1 не можливо прийти до висновку щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в його діях. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
А тому, керуючись ст. 247 ч. 1 КУпАП, суддя-
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М. Черних