Номер провадження 3/754/346/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2024 року м.Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Соловйов О.Л., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 виданий 8026 від 22.07.2022, громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.51 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

13.11.2023 о 23:30 год ОСОБА_1 перебуваючи в магазині «Фора», розташованого по вул.Бальзака, 42/20 у м. Києві здійснила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, взявши з полиць магазину сир «Ферма» мацарелла чеддеризований у кількості 0,18 кг вартістю 48грн. 90коп. без ПДВ, горілку «Гетьман» 0,5л вартістю 164грн. без ПДВ, напій енергетичний «REVO Better Lemon» 500 мл вартістю 47грн. 99коп. без ПДВ, загальна сума викраденого товару, становить 260грн. 89коп. без ПДВ.

17.01.2024 о 20:30 год ОСОБА_1 перебуваючи в магазині «Сільпо», розташованого по вул.Лаврухіна, 4 у м. Києві здійснила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, взявши з полиць магазину коньяк «Легка рука» 3 зірки у кількості 1шт вартістю 147грн. 20коп. без ПДВ.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, правову позицію не надала.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом спрямовувались судові повістки на адресу фактичного проживання ОСОБА_2 , зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: АДРЕСА_2 .

Слід враховувати, що за обома протоколами про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд справ Деснянським районним судом м.Києва.

Таким чином, ОСОБА_1 , знаючи про наявність стосовно неї в суді справи про адміністративне правопорушення, не доклала зусиль для того, щоб дізнатися про дату судового розгляду.

Оцінюючи вказані обставини, поведінку ОСОБА_1 , суддя дійшов до висновку, що остання зловживає своїми правами, а її неявка у судові засідання без поважних причин свідчить про затягування розгляду справи і впливає на розумні строки розгляду справи, тому було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 .

Санкція ч.1 ст.51 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,- суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Зважаючи на характер та суворість вказаних адміністративних стягнень, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП вважаю, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на думку судді, підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- даними, встановленими, протоколом про адміністративне правопорушення: серії ГП № 531781 від 14.12.2023 та серії ВАБ № 233834 від 17.01.2024, згідно яких встановлено час, дату та місце скоєння адміністративних правопорушень;

- поясненнями охоронців магазину «Сільпо» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які виявили крадіжку та затримали правопорушницю

- актом вартості викраденого товару від 13.12.2023 складеного ТОВ «Фора» та довідкою-фактури від 17.01.2024 магазину «Сільпо» щодо вартості викраденого майна;

- відеозаписом фіксації правопорушення, де зафіксована зухвала поведінка ОСОБА_1 , яка незважаючи на висунуті до не вимоги, вживає викраденні спиртні напої в присутності працівників поліції.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86). Зазначені вище докази вважаю, що відповідають вказаним критеріям.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні адміністративного стягнення суддя приймає до уваги особу ОСОБА_1 , яка ніде не працює, є працездатною, за незначний період часу неодноразово вчинила однорідні правопорушення, що вказує на зухвалий характер поведінки, яка продиктована безкарністю вчинку. Зазначені обставини свідчать про явне небажання ОСОБА_1 стати на шлях виправлення, тому вважаю за необхідне накласти на неї стягнення у вигляді адміністративного арешту, оскільки застосування більш м`яких видів адміністративного стягнення буде недостатнім для виховання правопорушниці.

Згідно з вимогами ст. 40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 36,51 ч.1, 221, 283 КУпАП ,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний матеріал по справі №754/18364/23 (провадження №3/754/346/24) за протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 531781 від 14.12.2023 відносно ОСОБА_1 за ст.51 ч.1 КУпАП та адміністративний матеріал по справі №754/2068/24 (провадження №3/754/1164/24) за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 233834 від 17.01.2024 відносно ОСОБА_1 за ст. 51 ч.1 КУпАП, об`єднати в одне провадження та присвоїти№754/18364/23 (провадження №3/754/346/24).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 виданий 8026 від 22.07.2022, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт НОМЕР_2 від 22.07.2022 центр 8026, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Л. Соловйов Суддя О.Л. Соловйов