Справа № 357/1049/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2024 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олег Гребінь розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з 1 Головного управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , військовий квиток НОМЕР_3 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.212-6 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 17/1/2/1-90нт від 15.01.2024 року: оперуповноваженим співробітником ДВКР СБ України капітаном ОСОБА_2 у ході контррозвідувального забезпечення військової частини НОМЕР_4 , 15.01.2023 (близько 9:30) в службовому приміщенні батальйону матеріального забезпечення в/ч НОМЕР_4 виявлено, що старший сержант ОСОБА_1 обробляв електронні файли на ПОЕМ типу ноутбук «DELL», до якого був під`єднаний флеш-накопичувач «Kingston» (об`єм 8 ГБ) на якому знаходились електронні файли службових документів військового характеру з грифом доступу «Для службового користування».

Зокрема встановлено, що даний флеш-накопичувач «Kingston» у встановленому порядку у військовій частині незареєстрований та використовувався сержантом з матеріального забезпечення роти забезпечення батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_4 старшим сержантом ОСОБА_1 для обробки та збереження службової інформації на постійній основі з вересня 2023 року по теперішній час.

У ході перевірки флеш накопичувача «Kingston» співробітником 1 управління 2 ГУ ДВКР СБ України спільно з представниками служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_4 на наявність інформації з обмеженим доступом, що є власністю держави, було виявлено незаконно скопійований ОСОБА_1 електронний файл документів службового характеру, які мають гриф обмеження доступу «Для службового користування» з якими він працював, а саме: «Штат» від 08.01.2023, об`ємом 4329 КБ.

Під час огляду зазначеного файлу було з`ясовано, що у вищезазначених документах містяться відомості, які підпадають під дію пунктів «Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію» (ПСІ-2023) затвердженого наказом начальника Генерального штабу-Головнокомандувача ЗС України від 30.01.2023 №12, за своїм правовим режимом відносяться до службової інформації Збройних Сил України, якій надається гриф обмеження доступу «Для службового користування» і станом на теперішній час є внутрішньо-нормативно діючими документами у Міністерстві оборони України та Генеральному штабі ЗС України, розголошення яких може призвести до розголошення службової інформації, що є власністю держави.

При цьому старший сержант ОСОБА_1 пояснив, що зазначений флеш-накопичувач «Kingston» використовується ним для зберігання та обробки інформації службового характеру у ході повсякденної діяльності, проте за межі війсьвової частини не виноситься, а вказаний файл був незаконно скопійовано з метою використання в службовій діяльності. Також, зі слів ОСОБА_3 , йому бракувало часу та обізнаності, щоб зареєструвати флеш-носій «Kingston» належним чином. Крім того, як зазначив ОСОБА_1 , даний флеш-накопичувач на постійній основі зберігається у сейфі, до якого не мають доступу сторонні особи.

Водночас з`ясовано, що витоку інформації з обмеженим доступом не відбулось, оскільки вона була своєчасно вилучена, а вказаний флеш-накопичувач «Kingston» відформатований.

Таким чином встановлено, що старший сержант ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 13, 14 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містить службову інформацію, затвердженою постановою КМ України від 19.10.2016 №736, чим створив передумови до витоку службової інформації.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.212-6 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилав.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , в якій останній просив здійснювати судовий розгляд даної справи без присутності ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

Тому, враховуючи, що ОСОБА_1 достеменно знав про розгляд справи відносно нього Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, із заявами про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також те, що підстави для відкладення розгляду даної справи відсутні, тому суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 17/1/2/1-90нт від 15.01.2024 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.01.2024, довідку №40/12нт від 16.01.2024, службову характеристику ОСОБА_1 , витяг з наказу №136 від 01.06.2022, копію посадових обов`язків сержанта із матеріального забезпечення роти, копію паспорта ОСОБА_1 , копію військового квитка ОСОБА_1 , копію посвідчення серії НОМЕР_5 , копію картки платника податків, довідку про доходи №155 від 15.01.2024, заяву ОСОБА_1 від 16.01.2024, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 212-6 КУпАП регламентовано, що здійснення незаконного доступу до інформації, яка зберігається, обробляється чи передається в інформаційних (автоматизованих) системах, - тягне за собою накладення штрафу від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією засобів, що використовувалися для незаконного доступу, або без такої.

Суддя зауважує, що склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення.

Отже підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, який містить фабулу інкримінованого правопорушення, яка підлягає доказуванню, та на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у відповідній статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

З аналізу фабули протоколу про адміністративне правопорушення № 17/1/2/1-90нт від 15.01.2024 року інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення вбачається, що фактично останньому ставиться у провину використання незареєстрованого у військовій частині флеш-накопичувача « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та незаконне копіювання електронного файлу документів службового характеру, які мають гриф обмеження доступу «Для службового користування». При цьому суддя зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення не відображає обставин здійснення ОСОБА_1 незаконного доступу до інформації. Разом з цим, з письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що документи з грифом обмеження доступу «Для службового користування» використовуються останнім у службовій діяльності, що свідчить про те, що в силу власних службових обов`язків та повноважень, ОСОБА_1 уповноважений на доступ до вказаної у протоколі інформації з грифом обмеження доступу «Для службового користування», а матеріали справи не містять відомостей на підтвердження відсутності в ОСОБА_1 повноважень щодо доступу до вищевказаної інформації.

Тобто, з наведено слідує, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають диспозиції ч.1 ст.212-6 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суддя зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Тому суддя наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Суддя зауважує, що ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суддя дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-6 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.212-6 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Керуючись ст.ст.212-6,221,247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.212-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ