Справа № 496/1029/24
Провадження № 3/496/875/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відносно громадянина ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №012485 за ч. 3 ст. 156 КУпАП відповідно до якого зазначено «06.02.2024 року о 15.15. год за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного збору.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, але в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 156 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Водночас, диспозиція ч. 3 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

В протоколі про адміністративне правопорушення офіцер поліції Долгорук О.С. зазначив, що 06.02.2024 року о 15.15. год за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного збору, що підпадає під ознаки діяння, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 156 КУпАП, а саме роздрібна торгівля тютюновими виробами без марок акцизного податку, в той час, як згідно із ч. 3 ст. 156 КУпАП складом правопорушення є торгівля тютюновими виробами у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Таким чином, інкриміноване ОСОБА_1 в протоколі адміністративне правопорушення діяння не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 156 КУпАП, а наведене в протоколі порушення не охоплюється складом правопорушення, передбаченим ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

Між тим, в вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення серії не сформульована об`єктивна сторона правопорушення з урахуванням особливостей диспозиції ч. 3 ст. 156 КУпАП, зокрема, не зазначено точних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не викладені дані в якій кількості та за якою ціною ОСОБА_1 здійснював продаж тютюновими виробами, кому та в якій кількості; в протоколі також відсутні будь-які дані щодо отримання ОСОБА_1 грошових коштів від продажу тютюнових виробів, тобто виручки, яка відповідно до ч. 3 ст. 156 КУпАП, підлягає конфіскації у разі визнання особи винуватою у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Жодних даних про кількість та склад тютюнових виробів та їх вилучення, передання на відповідальне зберігання не вказано.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП, не зазначена норма закону, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним (Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»).

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, офіцер поліції, надав суду наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, заява ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності; копію довідки про звільнення на ім`я ОСОБА_1 ; поясненнями ОСОБА_1 ; фотосвітлинами з яких неможливо встановити час та місце виявлення правопорушення та належність тютюнових виробів.

Із аналізу поданих до суду доказів, а також пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вбачається, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного об`єктивного доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі, що не дає можливість встановити наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що матеріали справи, крім іншого, не містять належних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

КСУ зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України від 26.02.2019 № 1-р/2019).

Згідно з роз`ясненнями п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Пунктом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 156, 247,251, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя О.П. Портна