Провадження №: 3/336/2396/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає у АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 22 березня 2024 року приблизно о 09.55 годині ОСОБА_1 перебуваючи на вул. Миколи Краснова біля будинку №1А у м. Запоріжжя, керував автомобілем ВАЗ 21051, реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння та на пропозицію поліцейських відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Від права керування відсторонений, про повторність попереджений. Авто припарковано без порушень ПДР України.

Стаття 256 КУпАП вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами адміністративного права сукупність ознак, при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення.

До цих ознак належать: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона.

Об`єкт адміністративного правопорушення - це суспільні відносини, врегульовані нормами адміністративного права, яким завдано шкоди адміністративним правопорушенням. Іншими словами, це те, на що спрямовано адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення - це зовнішні ознаки та обставини які характеризують адміністративне правопорушення.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - це особа, яка вчинила адміністративне правопорушення. Суб`єктом адміністративного правопорушення може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку, та юридична особа незалежно від форми власності.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення - внутрішнє (психічне) ставлення суб`єкта правопорушення до скоєного діяння і його шкідливих наслідків.

Адміністративному правопорушенню властиві такі загально-правові ознаки: діяння (дія чи бездіяльність); протиправність; суспільна небезпека; загроза громадському порядку; винність; карність.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції.

ЄСПЛ, вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Отже з метою забезпечення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в протоколі про адміністративне правопорушення обов?язково мають бути зазначені усі складові складу адміністративного правопорушення, зазначені кваліфікуючі ознаки, а також надана остаточна кваліфікація діяння особи у повній відповідності із диспозицією відповідної статті КУпАП.

Відповідальність за ст. 130 ч. 2 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, диспозиція ст. 130 ч. 2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначення конкретної кваліфікуючої ознаки є обов`язковою при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути вказані усі істотні та значимі обставини його скоєння, а також має бути зазначена остаточна кваліфікація дій особи у повній відповідності із диспозицією відповідної статті КУпАП.

Натомість в протоколі про адміністративне правопорушення при викладенні суті адміністративного правопорушення та опису установлених обставин, немає посилань на те, що ОСОБА_1 є особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбачені частиною першою цієї статті, не зазначено про наявність повторності правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП та підлягає поверненню для доопрацювання та приведення його відповідність до норм ст. 256 КУпАП.

На підставі викладеного,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 2 КУпАП повернути до УПП в Запорізькій області для доопрацювання та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк