КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 33/4809/106/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Гут Ю. О.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2024 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2024 року, якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час проходить військову службу по мобілізації в збройних Силах України у ВЧ НОМЕР_1 проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним в тому, що він 16.12.2023 о 23 годині 59 хвилини по вул. Шкільна, 3 в с. Троянка, Голованівського району, Кіровоградської області керував транспортним засобом ВАЗ 210700-20, д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів, від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера "Драгер" та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, зокрема: копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД№900214 від 17.12.2023 про накладення адмінстягнення на ОСОБА_1 по ч. 2 ст. 122 , ч.ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП; довідкою від 26.12.2023 в якій вказано, що ОСОБА_1 не документований посвідчення водія; довідкою про повторність вчинення адміністративного правопорушення від 26.12.2023, з якої слідує, що ОСОБА_1 відповідно до обліків ІПНП до адмінвідповідальності за вчинення адмінправопрушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався; довідкою про належність транспортного засобу від 26.12.2023, відповідно до якої на ОСОБА_1 транспортний засіб не зареєстрований; відеофіксацією з місця події.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , 29.01.2024 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений строк на оскарження постанови суду першої інстанції, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження стосовно нього зупинити до звільнення ОСОБА_1 , з військової служби із ЗСУ.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції 17.01.2024 виніс постанову без його участі, він призваний на військову службу в ЗСУ по мобілізації, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягом військового квитка, а також довідкою командира військової частини НОМЕР_1 за №1196 від 10.10.2023.

Зважаючи на вищезазначене апелянт зауважує, що не міг безпосередньо приймати участь в судовому засіданні, а також приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Подаючи клопотання про зупинення провадження у справі, він мав намір отримати право на захист своїх прав, отримати належну правову допомогу, надати пояснення у суді.

ОСОБА_1 , також зазначає, що працівники поліції при складанні матеріалів порушили вимоги законодавства, зокрема не долучили до матеріалів справи направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння.

Крім того, апелянт вказує, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить відомостей про фіксацію правопорушення за допомогою технічних приладів та технічних засобів, його не ознайомили з матеріалами відеофіксації, також постанова не відповідає вимогам ч.3 ст.283 КУпАП.

ОСОБА_1 , просить зупинити провадження у справі, застосувати аналогію права, зокрема норму КПК України, в якій передбачено, що у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби.

Оскаржувана постанова суду надійшла до військової частини 26.01.2024, отримана ОСОБА_1 , 27.01.2024, у зв`язку з чим не мав можливості у визначений законом строк оскаржити постанову суду.

Будучи повідомленим про місце та час розгляду справи, ОСОБА_1 , до суду апеляційної інстанції не з`явився.

Суд наголошує, що безпосередня участь скаржника в судовому засіданні є його правом та бажанням, де функція суду полягає у своєчасному повідомленні про час і місце розгляду справи.

Таким чином судом забезпечено учаснику процесу доступ до суду та безпосередню участь в судовому засіданні.

У зв`язку недопущення затягування розгляду справи, апеляційний розгляд проведено без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис події, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1,2 ст.285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , не був присутнім в суді першої інстанції, підтвердження про те, що він вчасно отримав копію постанови в матеріалах справи відсутнє.

У зв`язку з цим, вважаю обґрунтованими доводи скаржника про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які б вказували на своєчасну обізнаність ОСОБА_1 , з текстом оскаржуваної постанови, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення

Відповідно до п. 6, Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735). огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Щодо доводів апелянта, про розгляд справи судом першої інстанції без його участі, апеляційний суд зауважує наступне.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Підстав вважати, що суд першої інстанції упереджено виніс рішення, оскільки розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , немає.

Апеляційний суд зауважує, що право ОСОБА_1 , на особисту участь у судовому засіданні було цілком надане судом апеляційної інстанції, де ОСОБА_1 , мав можливість надати апеляційному суду пояснення та будь-які докази, які не надав суду першої інстанції, як безпосередньо так і шляхом залучення адвоката, проте він не скористався своїми процесуальними правами.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд також відхиляє, оскільки направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, працівник поліції виписує у разі бажання особи пройти огляд в медичному закладі, тоді як водій ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння не тільки на місці зупинки транспортного засобу, а і в закладі охорони здоров`я.

Відхиляються також посилання апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог ст. 283 КУпАП через те, що постанова не містить відомостей зазначених в ч.3 ст.283 КУпАП, оскільки, такі вимоги відповідно до вказаної статті висуваються до постанови по справі про адміністративне правопорушення, які виносяться органами Національної поліції, так як відповідно до змін у ст. 258 КУпАП у таких випадках протокол не складається, та постанова повинна містити деякі додаткові відомості, які зазвичай зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо клопотання про зупинення провадження у справу апеляційний суд зазначає наступне.

КУпАП не містить норму, яка б передбачала підстави для зупинення судового провадження у справах за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Суд вважає, що в даному випадку не може бути застосована аналогія найбільш близької галузі права кримінального процесуального права, що наведена у ст. 335 КПК України.

Дана процедура застосовується у зв`язку з тим, що правовий статус обвинуваченого передбачає більш ширше коло обмежень, що покладаються на особу, в тому числі обмеження щодо надсилання документів у будь-який спосіб, перебування в певній місцевості, тощо. Дані обов`язки унеможливлюють перебування обвинуваченого одночасно на військовій службі та виконання, покладених на нього обов`язків.

Згідно з матеріалів справи, вбачається що ОСОБА_1 , перебуває на військовій службі, апеляційний суд не може лише з цих підстав зупинити апеляційне провадження, оскільки апеляційну скаргу подано ним безпосередньо, доказів того, що він зазнає певних обмежень, а саме позбавлений можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи чи брати учать в режимі відеоконференції, не надано, а тому застосування даного правового інституту за аналогією права не допускається.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не передбачена.

За таких підстав, враховуючи, що положеннями КУпАП не передбачено процедуру зупинення провадження за наведених захисником обставин, вважаю необхідним відмовити у задоволенні даного клопотання.

Таким чином, суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП, в повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і їм дана належна оцінка, тому дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші обставини, на які посилається апелянт свого підтвердження не знайшли, та спростовуються доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи, про що суд першої інстанції обґрунтовано навів в своєму рішенні, а тому його апеляція задоволенню не підлягає.

Між тим вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_1 , такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, суд дійшов помилкового висновку, наклавши на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, оскільки відповідно до довідки про наявність посвідчення водія інспектора СРПП Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенанта поліції Анни Прядун (а.с.3), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не документований посвідченням водія.

Так, відповідно до ч.2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Зі змісту ч.2 ст. 30 КУпАП вбачається, що позбавити права керування транспортними засобами можна лише ту особу, яка наділена таким правом.

Так відповідно до роз`яснення, яке міститься в п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зі змісту якого слідує, що суди не вправі застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає постанову суду першої інстанції такою, що підлягає зміні в частині накладення на ОСОБА_1 , такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення його права керування транспортними засобами строком на один рік, та вважає за необхідне виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови застосування до ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, та вважати ОСОБА_1 , підданим адміністративному стягненню за адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2024 року, стосовно ОСОБА_1 змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2024 року, застосування судом до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.В.Широкоряд