Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/595/24
П О С Т А Н О В А

19 лютого 2024 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , інспектора прикордонної служби 3 категорії - помічника гранатометника 2 відділення інспекторів прикордонної служби 3 прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ч.3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В період з 05.02.2024 по 08.02.2024 старший солдат ОСОБА_1 повинен був прибути в медичний пункт 7 прикордонного закону для оформлення документів та подальшого проходження ВЛК, проте не з`явився у визначеному місці. О 16 год. 00 хв. 08.08.2024 начальником 3 прикордонної застави 1 ВПС (тип с) ПКШР 7 ПРИКЗ старшим лейтенантом ОСОБА_2 був здійснений контрольний дзвінок з метою встановлення місця перебування старшого солдата ОСОБА_3 , але даний військовослужбовець на дзвінки не відповідав. Пізніше було з`ясовано в представників медичного пункту та відділу кадрів загону, що даний військовослужбовець в період з 5 по 8 лютого 2024 до загону не прибув. Проведеними заходами було встановлено, що ОСОБА_1 знаходився по місцю свого проживання. Свою відсутність пояснив тим, що хотів потрапити додому, куди поїхав замість визначеного пункту призначення, де і залишився, оскільки, з його слів перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вподальшому старший солдат ОСОБА_1 о 15 год. 00 хв. 09.02.2024 прибув до місця тимчасової дислокації підрозділу в смт. Першотравневе Коростенського району Коростенського району Житомирської області.

Таким чином, своїми діями старший солдат ОСОБА_1 порушив ст.ст. 11,14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що виразилось у відсутності військовослужбовця за місцем проходження служби без поважних причин, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.3 ст.172-11 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується звітом про доставленні електронні повідомлення. Беручи до уваги, що згідно ч.2 ст.268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-11 КУпАП, не відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, враховуючи, що в письмовій заяві, долученій до протоколу, ОСОБА_1 просив справу розглядати без його участі, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 3 статті 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Тлумачення поняття «особливий період» наявне в Законі України «Про оборону України» та Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Черговим Указом Президента України від 5 лютого 2024 року №49 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб (тобто до 13 травня 2024 року).

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави Президент України підписав Указ «Про загальну мобілізацію» № 69/2022, згідно з яким мобілізація проводитиметься протягом 90 діб на території всіх областей та м. Києва.

Строк проведення загальної мобілізації продовжено останній раз з 14 лютого 2023 року на 90 діб згідно з Указом Президента №50 від 05.02.2024.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України "Про державну прикордонну службу" комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Уповноважені посадові особи Державної прикордонної служби України попередньо вивчають склад призовників та здійснюють їх добір у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Згідно ч. 14. Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

В ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України законодавець закріпив, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №154930 від 09.02.2024; рапортом начальника першого відділу прикордонної служби підполковника ОСОБА_4 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_5 від 09.02.2024; паспортом серії НОМЕР_2 від 23.03.2013; а також письмовою заявою ОСОБА_1 від 09.02.2024, яка свідчить про визнання останнім своєї вини.

Аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вірно кваліфікуються за ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він не з`явився вчасно без поважних причин до місця проходження служби.

Призначаючи адміністративне стягнення за вчинене військове адміністративне правопорушення, у відповідності до ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховується характер вчиненого військового адміністративного правопорушення, особа порушника, який вперше вчинив дане адміністративне правопорушення, ступінь його вини, його майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність порушника у відповідності до ст.ст.34,35 КУпАП, судом не встановлено.

Таким чином, оцінивши обставини вчинення правопорушень та особу порушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.3 ст. 172-11 КУпАП, у виді мінімального розміру штрафу.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки він являється військовослужбовцем, що підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 24, 33, 172-11, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Рахунок отримувача: UA0006767,отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ м. Овруч /21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат), код класифікації доходів бюджету: 21081100

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, відповідно до ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд.

Суддя: А. Л. Гришковець