Справа № 946/2588/24
Провадження № 3/946/1175/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 травня 2024 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши адміністративні матеріалами, які надійшли від Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого диспетчером ДТЕК, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

21.04.2024 року до суду надійшов від Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №576863 від 29.03.2024, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 29.03.2024 о 13:10 год. в смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області по вул. Вільна, №9 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 надав клопотання про закриття провадження в адміністративній справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що 29 березня 2024 року приблизно о 13-30 його як водія транспортного засобу ВАЗ 2108 д/з НОМЕР_1 зупинила поліція по вул. Вільна в смт. Суворове. Правил дорожнього руху він не порушував, вимогу про зупинку виконав без зволікань та заперечень. В автомобілі з ним знаходився пасажир ОСОБА_2 , фактичний власник транспортного засобу, на прохання якого він був за кермом його авто, оскільки він не хотів порушувати ПДД та керувати після вживання алкогольних напоїв. При цьому він, перебуваючи в якості «тверезого водія» на чужому авто, алкоголю не вживав. Будь-яких інших речовин, які доводять людину до стану наркотичного чи іншого сп`яніння, він не вживав взагалі, під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції не перебував. Після пред`явлення на вимогу працівника поліції посвідчення водія та документів на транспортний засіб та на питання чи вживав алкогольні напої, відповів негативно. Розуміючи, що пасажир авто вживав алкогольні напої і в авто може бути запах алкоголю, він не заперечив проти проходження огляду на стан сп`яніння у передбачений законом спосіб на місці, за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, як це передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735 (далі за текстом - Інструкція). Однак, працівники поліції вирішили тест на стан алкогольного сп`яніння не проводити. Вважає, що вони чітко розуміли, що тест буде негативним, оскільки він поводився спокійно та відповідно до обстановки, їхні законні вимоги виконував без сперечань, а жодних ознак алкогольного сп`яніння у нього не було, жодних експериментів щодо порушень мови чи координації руху тощо працівники поліції не проводили, будь-яких доказів цьому немає і не може бути. Доказом цього є відеофіксація, яку вони проводили, відсутність фактичного огляду його як водія на алкогольне сп`яніння може підтвердити свідок, який був у авто - ОСОБА_2 . Натомість поліцейський спитав, чи не вживав він інших речовин, які призводять до наркотичного чи іншого сп`яніння. Отримавши негативну відповідь, йому було запропоновано поїхати до найближчого закладу охорони здоров`я в м. Ізмаїл. Вважає, що така вимога не мала жодних правових підстав та, звичайно, не була виконана ним як незаконна, оскільки він не мав жодних ознак сп`яніння, а поліцейські не мали та не могли мати доказів наявності таких ознак. Він не вживав будь-яких заборонених речовин, які б знижували увагу та швидкість реакції, а у поліції не було та не могло бути доказів наявності у нього хоча б однієї з обов`язкових ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. Пунктом 12 розділу II Інструкції передбачено направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я виключно за наявності ознак, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції. З урахуванням відсутності таких ознак, про що зазначено вище, вимога про проходження огляду у найближчому закладі охорони здоров`я в м. Ізмаїл була безпідставною, протиправною, а тому не могла та не мала бути ним виконана. Згідно п. 6 розділу II Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Враховуючи відсутність таких ознак та, відповідно, їхніх доказів, твердження поліцейських, які складали протокол, про порушення координації рухів та мови, звужені зіниці є суб`єктивними та не підтверджуються жодними ознаками, передбаченими Інструкцією. За таких умов його відмова у проходженні медичного огляду була законною відмовою від протиправних вимог працівників поліції та не є порушенням ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні від 18.04.2024 ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив, що з протоколом не згодний. Його зупинили без причини, не представилися, не зачитали йому права. Він не пив, був тверезим водієм на чужому автомобілі. Йому не пропонували пройти перевірку.

У судовому засіданні від 02.05.2024 ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, просив справу закрити з підстав, визначених у його клопотанні.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні від 18.04.2024 показав, що вони їхали після рибалки додому. Це його автомобіль. Поліція зупинила автомобіль. Правила дорожнього руху вони не порушували, причину зупинки не пояснили. Потім після зупинки відразу покликали водія у спец автомобіль і 30 хвилин там розбиралися. Біля авто водію нічого не казали, не представилися, відразу сказали водію пройти у їх автомобіль. Водій не пив. У нього, свідка, нічого поліція не питала і він нічого не писав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення притягуваного, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Одним із заходів правового режиму воєнного стану відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» є встановлення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів. Порядок цього особливого режиму затверджений постановою Кабінету Міні-стрів України від 29.12.2021 № 1455, яким і передбачена можливість перевірки документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, затримання транспортних засобів, проведення їх огляду. Враховуючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався у встановленому порядку, востаннє воєнний стан продовжений ще на 90 діб Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України №2738-IX від 16.11.2022, то зупинення транспортного засобу притягуваного 01.02.2023 повністю була правомірною.

Більше того, навіть за умови безпідставного затримання транспортного засобу, внаслідок чого у його водія будуть виявлені поліцейським ознаки вчинення правопорушення, такий поліцейський в силу ст.ст. 2, 23 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язаний виконати завдання поліції, а саме забезпечити публічну безпеку і порядок та вжити заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень і припинити виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила.

У пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як було вище встановлено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №576863 від 29.03.2024, відеозаписом, який долучено до протоколу та іншими доказами в їхній сукупності.

Так, з наданого відеозапису вбачається, що притягуваний підтвердив, що керував. Поліцейські показали йому власні посвідчення. Запропонували двічі пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, він відмовився, так як немає часу. Йому роз`яснили, що у разі відмови відносно нього буде складено протокол за відмову. Притягуваний сказав, що він це розуміє. Після цього поліцейський втретє запропонував притягуваному пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Поліцейські пояснили, що підставою зупинки було усне повідомлення, що вказаний автомобіль рухається з порушенням правил дорожнього руху.

Також, суд звертає увагу на те, що у своєму клопотанні про закриття провадження у справі, притягуваний пише, що йому запропонували поїхати до медичного закладу для перевірки на стан наркотичного сп`яніння, однак таку вимогу він не виконав, як безпідставну.

Таким чином, твердження притягуваного, що йому не пропонували пройти перевірку на стан сп`яніння спростовуються відеозаписом та власними поясненнями.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, та те, що згідно довідки САП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 30.03.2024 він отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 06.12.2013, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього, як на іншу особу, необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.С. Адамов