ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Козленко Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.02.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокрасне, Арбузинського району, Миколаївської області, працюючого директором КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Южноукраїнської міської ради, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №ПД/МК/22806/006/П/ПТ від 06 грудня 2023 року, під час проведення позапланової перевірки з 04 грудня 2023 року по 06 грудня 2023 року в КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня», розташованому за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Южноукраїнськ, вул. Миру, 3, директором якої є ОСОБА_1 , було встановлено, що заробітна плата 469 працівникам за першу половину вересня 2023 у сумі 1795,3 тис. грн виплачена 26 вересня 2023 року, строк сплати якої 22 вересня 2023 року. Заробітна плата за другу половину вересня 2023 у сумі 2448,4 тис. грн виплачена 13 жовтня 2023 року, строк сплати якої 07 жовтня 2023 року. Зокрема, заробітна плата за першу половину вересня 2023 року медстатисту ОСОБА_2 у розмірі 3400,00 грн., фахівцю ОСОБА_3 у розмірі 700 грн, буфетнику ОСОБА_4 у розмірі 2900,00 грн., молодшій медичній сестрі ОСОБА_5 у розмірі 2900,00 грн виплачена 26 вересня 2023 року згідно платіжного доручення №1 від 26 вересня 2023 року, строк сплати якої 22 вересня 2023 року. Заробітна плата за другу половину вересня 2023 року медстатисту ОСОБА_6 у розмірі 4432,50 грн., архіваріусу ОСОБА_7 у розмірі 1229,62 грн., фахівцю ОСОБА_3 у розмірі 1964,57 грн, виплачена 13 жовтня 2023 року згідно платіжного доручення №446 від 13 жовтня 2023 року, строк сплати якої 07 жовтня 2023 року, чим порушено ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді, а провадження у справі закрити.

Вважає оскаржувану постанову прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що він об`єктивно не міг вплинути на уникнення порушення ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Стверджує, що суд безпідставно визнав адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП триваючим.

Також зазначає, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП, його не було повідомлено про час і місце розгляду справи, а отже він був позбавлений можливості довести, що не винен у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею зазначені вимоги закону при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 виконані не в повному обсязі.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши надані суду матеріали, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вище зазначеного адміністративного правопорушення.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується змістом дослідженого судом першої інстанції протоколу про адміністративне правопорушення № ПД/МК/22806/006/П/ПТ від 06 грудня 2023 року, який відповідно до положень ст. 251 КУпАП є доказом в справі, оскільки підтверджує фактичні дані, на основі яких встановлено наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно цього протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, в графі « підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» стоїть підпис останнього.

Судом першої інстанції також було досліджено інші матеріали провадження, а саме: копію акту №ПД/МК/22806/006 від 06 грудня 2023 року /а.с.1-3, 4-23, складеного за результатами проведеної позапланової перевірки з 04 грудня 2023 року по 06 грудня 2023 року в КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня».

Суд апеляційної інстанції вважає, що фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, судом першої інстанції встановлені вірно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка.

За такого, не є слушними посилання апелянта на необґрунтованість висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Стосовно доводів апелянта щодо здійснення розгляду справи судом першої інстанції без його участі, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст.268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Апеляційний суд зазначає, що доводи ОСОБА_1 для скасування постанови про здійснення розгляду справи без його участі та відповідно порушення прав передбачених ст.268 КУпАП не є слушними, оскільки сам по собі факт розгляду справи без його участі не є правовою підставою для скасування судового рішення.

Натомість, можливість реалізації вказаних процесуальних прав апелянту було надано в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, проте останній подав заяву про розгляд справи без його участі.

Щодо доводів апелянта стосовно того, що суд безпідставно визнав адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП триваючим та не закрив провадження в справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП, то ці доводи є слушними.

Частиною 2 статті 38 КУпАП встановлено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

Слід зазначити, що в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі N804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок.

Тобто, триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок.

Судом першої інстанції було встановлено, що події, відповідно до яких відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення мали місце: перша виплата заробітної плати 26 вересня 2023 року, строк сплати якої був 22 вересня 2023 року та друга виплата 13 жовтня 2023 року, строк сплати якої 07 жовтня 2023 року, тобто правопорушення мало місце та було припинене до виявлення факту цього правопорушення під час проведення позапланової перевірки 06 грудня 2023 року, а отже зазначене правопорушення не є триваючим.

За таких обставин, на момент розгляду справи в суді першої інстанції 01.02.2024р. вже закінчились строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , передбачені ст. 38 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За такого апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з постановленням нової, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.02.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. - скасувати, постановивши нову.

Вважати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.