Справа № 698/42/24
Провадження № 3/698/22/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 р. суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Лазаренко В.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Катеринопіль) Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ЗСУ НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Катеринопільського районного суду Черкаської області надійшли адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ..

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 948329 від 30.12.2023 року, вбачається, що 30.12.2023 року ОСОБА_1 о 20 год. 00 хв. за місцем свого проживання, а саме за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 насильство в сім`ї психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП .

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду адміністративного матеріалу був повідомлений належним чином, зокрема і в протоколі про адміністративне правопорушення, однак в судове засідання не з`явився.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи про адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, суддя приходить до наступних висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 насильство в сім`ї психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою. Разом з тим, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 між нею та ОСОБА_1 виник конфлікт з приводу його військової служби, що не може бути кваліфіковано, як прояв домашнього насильства зі сторони ОСОБА_2 , доказів поведінки ОСОБА_1 , яку можливо кваліфікувати за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суду не надано. Таким чином, у матеріалах справи недостатньо доказів для встановлення об`єктивної сторонни адміністративного правопорушення.

Крім того, стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, вказана норма матеріального права дотримана не була, оскільки не було конкретизовано, які умисні дії (фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо)) вчиненні особою, що притягається до адміністративної відповідальності та не зазначено щодо шкоди яка заподіяна або могла бути заподіяна потерпілій особі, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п. 31 по справі «Ракевич проти Росії» та п. 109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, приходжу до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини останнього у розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього здійснив відносно потерпілої зазначене у протоколі домашнє насильство або інші дії визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, п. 1 ст. 247 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі до Катеринопільського районного суду Черкаської області апеляційної скарги протягом 10-ти днів з часу її винесення.

Суддя В.В. Лазаренко