Справа № 212/8398/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2024 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дехта Р.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №639644 від 17 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 17 жовтня 2023 року о 23 годині 20 хвилин в місті Кривий Ріг Покровський район, мікрорайон 5 Зарічний, бдинок №25, керував транспортним засобом ВАЗ-1111, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Не пройшов у повному обсязі, що підтверджується висновком №2538, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КупАП.
В попередньому в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, просив суд прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Так, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Тобто, законодавством чітко передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я, при цьому, поліцейські зобов`язані забезпечити направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Водночас, за змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15 листопада 2018 року).
Судом встановлено, що з відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано фактичні обставини цієї події, вбачається, що працівник патрульної поліції повідомив ОСОБА_1 , що у нього виявлені ознаки сп`яніння та запропонував. пройти огляд у медичному закладі, на що останній погодився та впродовж тривалого часу працівники поліції не здійснювали супровід ОСОБА_1 до медичного закладу. Потім, до ОСОБА_1 підійшов працівник поліції та знов повідомив, що в нього виявлені ознаки сп`яніння та запропоновано пройти огляду у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився, однак повідомив, що з підстав захворювання ймовірно не зможе здати біологічну речовину сечу, проте не заперечив що здасть кров, на що працівник поліції повідомив, що можливо здати лише сечу, а у разі якщо ОСОБА_1 не зможе здати сечу, тоді це буде сприйматися як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 декілька разів зауважувалося, що саме з підстав захворювання в нього труднощі з сечовипусканням. В подальшому, вже під час перебування в автомобілі поліцейських задля слідування до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння поліцейський знов наголосив, що в медичному закладі необхідно здати лише сечу, та якщо ОСОБА_1 навіть фізично не може, то це буде вважатись відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння. Вже після неодноразових зауважень поліцейського з цього приводу, ОСОБА_1 наголосив, що за таких обставин, як зазначив поліцейський, не бачить сенсу їхати в медичний заклад.
З огляду на вищевикладене та з урахуванням зазначених обставини справи, суд вважає дії працівника патрульної поліції такими, що не повною мірою ґрунтуються на законі, позаяк відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен саме «на вимогу» поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд на стан сп`яніння, а тому, на думку апеляційного суду, у даному випадку мало місце спонукання та схиляння поліцейським ОСОБА_1 щодо його відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння, шляхом роз`яснення ОСОБА_1 про неможливість здавання іншої біологічної речовини у медичному закладі, що не відповідає нормам чинного законодавства України.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, не ґрунтується на належних, достовірних і допустимих доказах.
За наведених вище обставин, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із не доведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та відсутності складу даного правопорушення, а саме відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, який підтверджений належними та допустимими доказами.
Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).
З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, суддя доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 130, 221, 247, 266, 283 284 КУпАП, суддя,
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подаються до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Р. В. Дехта