Справа № 496/7291/23
Провадження № 3/496/379/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Дягилева В.В.

захисника Миколюка А.П.

розглянувши матеріали, які надійшли від 2 взводу 2 роти 1 батальйону полку УПП в Одеській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

14.07.2023 року о 23 год 05 хв. ОСОБА_1 на 452 км траси Київ-Одеса Одеської області керував автомобілем Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 Миколюк А.В. в судовому засіданні не оспорюючи факту вчинення адміністративного правопорушення заявив клопотання про не застосування до ОСОБА_1 позбавлення права керування транспортними засобами, посилаючись на те, що посвідчення водія необхідно ОСОБА_1 для того, щоб пересуватись в комендантську годину на транспортному засобі. Крім цього пояснив, що ОСОБА_1 визнає свою вину у скоєному та щиро кається. ОСОБА_1 зрозумів суспільну небезпеку свого діяння та зобов`язується у подальшому не припускати подібного. Так, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає застосування альтернативного стягнення, оскільки вказана норма закону передбачає одночасне накладення штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами. Разом з тим, слід вважати, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобами, з урахуванням конкретних обставин справи та особи правопорушника, а саме проходження військової служби в лавах протиповітряної боротьби, спричинить зниження боєздатності держави та Одеського регіону вчасності. В умовах правового режиму воєнного стану, який введений в дію в результаті збройної агресії Російської Федерації, ОСОБА_1 виконує службу в посиленому режимі. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 використовує свій власний транспортний засіб для того, щоб вчасно та оперативно прибувати на службу у разі будь-якої загрози. Позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами позбавить його можливості виконувати важливу місію у важкий для країни час, де йде війна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації. Також, захисник просить врахувати те, що дії, вчинені ОСОБА_1 , не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, не встановлено. В даному випадку, на думку захисника, накладення стягнення у виді позбавлення спеціального права є явно несправедливим, а саме накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу є достатнім для критичного усвідомлення останнім протиправності свого вчинку, а також в достатній мірі слугуватиме вихованню ОСОБА_1 та запобігатиме вчиненню ним нових, в тому числі аналогічних, правопорушень у сфері дорожнього руху.

Крім того, від захисника Миколюка А.В. до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій службової характеристики на старшого сержанта ОСОБА_1 , довідки військової частини НОМЕР_1 №76 від 26.01.2024 року про те, що старший сержант ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації у військову частину НОМЕР_1 , грамот на ім`я ОСОБА_1 , медалей, отриманих ОСОБА_1 .

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція).

Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі виникнення підозри у перебуванні водія в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Зокрема, пунктами 2, 6 розділу І Інструкції та пунктами 2, 3 Порядку передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до положень п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», так і в медичному закладі без пояснень причин такої відмови. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від мотивів відмови складає склад правопорушення та є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №065429 від 14.07.2023 року, в якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не проводився у зв`язку з його відмовою від такого огляду, про що свідчить його підпис;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.07.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в КНП «ООМЦПЗ» ООР;

- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, який надійшов разом з протоколом про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано факт керуванням ОСОБА_1 автомобілем Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, а також його пояснення про те, що він недавно вжив літр пива.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О?Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Судом встановлено, що 14.07.2023 року ОСОБА_1 реалізував своє право керувати автомобілем Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Як встановлено ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги характер адміністративного правопорушення та особу ОСОБА_1 , який служить в ЗСУ, має нагороди та подяки, а тому суд вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки таке стягнення є безальтернативним.

Законних підстав для не застосування до ОСОБА_1 позбавлення права керування транспортними засобами, як того просив захисник, суд не вбачає, оскільки в даному випадку суд позбавлений права вибору у застосуванні стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2024 року