Справа № 595/285/24
Провадження № 3/595/189/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №540168 від 31 січня 2024 року, 28 січня 2024 року ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, а саме, продаж двох пляшок алкогольного напою марки «Бермікс», без відповідної ліцензії на реалізацію алкоголю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рекуш О.Р., заперечив вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні та надав суду письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Клопотання вмотивоване тим, що дослідивши матеріали адміністративної справи, вважають, що протокол відносно ОСОБА_1 було складено за відсутності будь-яких фактичних даних, що підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КупАП. Зокрема, відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність, що є однією з основних ознак господарської діяльності, та яка потребує одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, а також пояснень осіб, які придбали алкогольні напої у магазині в с. Малі Заліщики в ОСОБА_1 , та за які останній отримував кошти. Таким чином, в судовому засіданні не встановлено та не підтверджено доказами факту провадження ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що протокол було складено за відсутності будь-яких фактичних даних, що підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Частина 1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди),

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України, господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про підприємництво», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

У постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 №2 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Згідно зі ст.20 ч.1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року №222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП настає лише в разі доведення систематичної діяльності особи, направленої на отримання доходу, зокрема, на надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, яка потребує ліцензування.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №540168 від 31 січня 2024 року, 28 січня 2024 року ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, а саме продаж двох пляшок алкогольного напою марки «Бермікс», без відповідної ліцензії на реалізацію алкоголю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_2 від 31.01.2024, в яких така повідомила, що 28.01.2024 вона, спільно зі своєю подругою ОСОБА_3 , перебували у с. Малі Заліщики та вирішили придбати алкогольні напої марки «Бермікс», ємністю 0,5 л, після чого пішли в сільський магазин в якому продаються напої марки «Бермікс», «Рево» і пиво. Надалі, продавець, не вибивши чеку, назвала суму за алкогольний напій в розмірі 38 грн. В свою чергу вона дала 100 грн. Отримавши здачу, вона із подругою пішли до сільського клубу, де вона випила алкогольний напій, а її подруга ні.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 31.01.2024, така повідомила, що 28.01.2024 вона, спільно із своєю подругою ОСОБА_2 , перебуваючи в сільському магазині, що знаходиться в приватному будинку в с. Малі Заліщики, вирішили придбати дві пляшки алкогольного напою марки «Бермікс», ємністю 0,5 л продавець, в свою чергу, не запитавши скільки їй років, дала їй даний напій. Після чого, її подруга ОСОБА_2 оплатила покупку і вони пішли до сільського клубу.

За даними письмової заяви ОСОБА_1 від 31.01.2024, такий зобов`язався зберігати слабоалкогольний напій марки «Бермікс», 4 пляшки, ємністю 0,5 л, до ухвалення рішення суду.

З долученого до матеріалів адміністративної справи DVD-диску вбачається, що ОСОБА_1 визнав, що придбав у м. Бучач дві пляшки алкогольного напою марки «Бермікс» і продав його дівчатам по ціні 50 грн.

Разом з тим, в матеріалах адміністративної справи, відсутні будь-які докази, що підтверджують факт систематичного здійснення продажу алкогольних напоїв ОСОБА_1 та отримання ним доходу від такої діяльності.

При цьому суд зауважує, що сам факт визнання особою вини у вчиненні правопорушення не може бути достатнім доказом для притягнення особи до відповідальності і не звільняє особу, яка уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, від обов`язку збирання доказів та доведення його правомірності.

До протоколу додано рапорт ст. інспектора-чергового відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНПВ в Тернопільській області Корчинського В.К. від 31.01.2024, згідно з яким 31.01.2024 о 17.12 год. зі служби «102» надійшло повідомлення поліцейського ГРПП Дохвата про те, що в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання здійснював продаж алкоголю без ліцензії на право продажу. Складено адміністративний протокол серії ВАД №540168 за ч.1 ст.164 КУпАП.

Щодо наданого, як доказ рапорту ст. інспектора-чергового ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Корчинського В.К. від 31.01.2024, то суд зазначає, що такий не можна вважати належним доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом у спілкуванні між працівниками поліції. До того ж, наведений рапорт не містить відомостей, за яких обставин було вчинене ОСОБА_1 інкриміноване йому правопорушення, натомість лише стверджується про його вчинення.

Відтак, будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання, що є однією з основних ознак господарської діяльності, та яка потребує одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, які б свідчили про систематичність, як і будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вказаних обставин судом встановлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що по справі немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.164, ст.247, 251, 265, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик