Справа № 189/239/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

05.03.2024 року смт. Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Лукінова К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покровське Синельниківського району Дніпропетровської області адміністративний матеріал, що надійшов від ВП № 5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож.: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 21.01.2024 року, о 18:55 годині, в смт. Покровське по вул. Соборна, буд. 1, керував ТЗ ВАЗ 21140 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник порушника адвокат Лисий В.В. надав суду письмову заяву, в якій просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Заява мотивована тим, що порушник ОСОБА_1 свою вину не визнає, заперечує що надавав та підписував письмові пояснення, що підтверджують свідки та відомості протоколу. В заяві зазначено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21140 д/н НОМЕР_1 , в матеріалах відсутні відомості, які підтверджують законність зупинки ТЗ.

Порушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що 21.01.2024 року ввечері він їхав у справах з гр. ОСОБА_3 на автомобілі марки Хюндай та під час руху інший автомобіль марки ВАЗ 21140 здійснив наїзд на задню частину його авто, пошкодивши задній бампер. Дана подія сталась на перехресті вул. Соборна та вул. Пушкіна. Свідки зупинились та підійшли до автомобіля марки ВАЗ, що впевнитись, що з водієм все гаразд, однак водій ОСОБА_1 хотів від`їхати назад та поїхати з місця ДТП, однак свідки його зупинили та викликали працівників поліції. ОСОБА_2 зазначив, що порушник був сам в автомобілі та він його впізнав, бо бачив його посвідчення водія. Порушник ОСОБА_1 вів себе неадекватно, невиразно розмовляв, мав хитку ходу та поведінку, яка не відповідає обстановці. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, однак порушник не пройшов зазначений огляд, бо пристрій не спрацював та потім порушник взагалі відмовився пройти медичний огляд на місці зупинки та в медичному закладі. Будь-яких матеріальних претензій до ОСОБА_1 в нього не було.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 21.01.2024 року ввечері він їхав у справах з гр. ОСОБА_2 на автомобілі марки Хюндай. На перехресті вул. Соборна та вул. Пушкіна інший автомобіль марки ВАЗ 21140 здійснив наїзд на задню частину їх авто. Свідки зупинились, підійшли до водія автомобіля ВАЗ, який не виходив з авто і сидів там один, та запитали в нього, чому останній не тримав дистанцію, однак водій нічого адекватно не зміг відповісти та свідки зрозуміли, що винуватець ДТП перебуває у стані алкогольного сп`яніння, через що свідки викликали поліцію. Свідок впізнав ОСОБА_1 по фото на водійському посвідченні. Крім того, ОСОБА_1 намагався покинути місце ДТП, в нього була не розбірлива мова, хитка хода та поведінка, яка не відповідає обстановці. Працівники поліції запропонували порушнику ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, однак він відмовився та відмовився пройти відповідний огляд в медичному закладі. Будь-яких матеріальних претензій до ОСОБА_1 в нього не було.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він є працівником поліції. 21.01.2024 року ввечері двоє військових викликали працівників поліції на місце ДТП, а винуватець ДТП мав явні ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та медичному закладі, в присутності двох свідків.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що він є працівником поліції. 21.01.2024 року ввечері надійшов виклик про ДТП. Коли він з напарником приїхав на місце виклику, побачив, що автомобіль ВАЗ здійснив наїзд на задню частину автомобіля Хюндай. Винуватець ДТП ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, вів себе неадекватно, мав сильних запах алкоголю з порожнини рота та відмовився від проходження відповідного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та медичному закладі, в присутності двох свідків.

Адвокат Лисий В.В. також надав суду пояснення, в яких зазначив, що пояснення свідків суперечать тому, що викладено в протоколі про адміністративне правопорушення. Працівники поліції не бачили, як рухався ОСОБА_1 . Свідок ОСОБА_2 підтвердив, що ОСОБА_1 проходив медичний огляд, однак прилад не спрацював. Поліцейські повинні були доставити порушника в медичний заклад.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (станом на дату вчинення адміністративного правопорушення).

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП (станом на дату вчинення адміністративного правопорушення) передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У відповідності до п. п.1, 6, 7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями всіх свідків, які вони надали в судовому засіданні. Твердження про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не відповідають дійсності, оскільки свідками підтверджено факт того, шо ОСОБА_1 перебуваючи за кермом автомобіля ВАЗ здійснив ДТП, на момент вчинення ДТП один знаходився в автомобілі, а тому є достатні підстави вважати, що саме ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 21140. Також, суд критично ставиться до тверджень адвоката Лисого В.В. про те, що ОСОБА_1 проходив медичний огляд, однак прилад не спрацював та поліцейські повинні були доставити порушника в медичний заклад, оскільки прилад міг не спрацювати через те, що порушник належним чином не виконував умови, які необхідно виконати для фіксування результатів огляду на відповідному приладі. Крім того, згідно матеріалів справи та пояснень всіх свідків, порушнику ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак останній відмовився від проходження такого огляду.

Вина порушника ОСОБА_1 підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням, письмовими поясненнями, поясненнями які були надані учасниками в судовому засіданні та іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При призначенні адміністративного покарання, та враховуючи характер скоєного правопорушення, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують вину правопорушника, вважаю можливим притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки такий вид адміністративного стягнення для правопорушника ОСОБА_1 є достатнім і необхідним для його виховання.

Керуючись ст.ст.8, 33,130,251,252,283-285 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнувши його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: К.С. Лукінова