Справа № 646/915/24
Провадження № 3/646/1840/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

08.04.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі судді Глоби М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові об`єднані справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дебальцева Донецької області, громадянки України, не одруженої, маючої неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , освіта повна загальна середня, не працюючої, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи особою, яка протягом року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, повторно, 17.01.2024 року о 10 год. 10 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який без поважних причин не виходив на онлайн навчання, чим порушила вимоги ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства».

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітньої дитини, повторно протягом року.

Крім того ОСОБА_1 будучи особою, яка протягом року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, повторно, 17.01.2024 року о 10 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який без поважних причин не виходив на онлайн навчання, чим порушила вимоги ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства».

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітньої дитини, повторно протягом року.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце його проведення завчасно та належним чином, надав суду заяву про визнання своєї провини у скоєному в повному обсязі, щиро розкається та просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Положеннями ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі у розгляді особи, стосовно якої складено протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/ 97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Більш того, суд вважає необхідним зазначити про те, що у своєму рішенні від 26.04.2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», Європейський суд з прав людини вказав на те, що розумність тривалості провадження в суді повинна оцінюватись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника (в даному випадку порушника) та відповідних органів влади, а також важливості для заявника (порушника) питання, що розглядається.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 184 КУпАП розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи у її відсутність, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності останньої.

Розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення та наявні в ній докази, суд вважає, що провина ОСОБА_1 у фактично скоєному підтверджується наступним.

Даними протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАВ № 873798 від 17.01.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 будучи особою, яка протягом року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, повторно, 17.01.2024 року о 10 год. 10 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який без поважних причин не виходив на онлайн навчання, чим порушила вимоги ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», серії ВАВ № 873799 від 17.01.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 будучи особою, яка протягом року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, повторно, 17.01.2024 року о 10 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який без поважних причин не виходив на онлайн навчання, чим порушила вимоги ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства».

Суд звертає увагу, що вказані протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Як вбачається зі змісту протоколів, ОСОБА_1 були роз`яснені її права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП та роз`яснені положення ст. 63 Конституції України.

Крім того, провина ОСОБА_1 у фактично скоєному підтверджується даними листів директора КЗ «Харківського ліцею №10».

Даними постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.08.2023 року, з якої убачається, що ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Даними пояснень ОСОБА_1 від 17.01.2024 року.

Відповідальність за ч. 2 ст. 184 КУпАП настає виключно за повторне протягом року ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Зі змісту положень ст. 150 СК України вбачається, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Отже, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей є порушенням вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 оскаржувала заходи забезпечення провадження у справі про адміністративні правопорушення.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 порушення ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», які містять склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП визнається щире розкаяння винної.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15.05.2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Таким чином, при вирішенні питання щодо накладення стягнення за адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставини, що обтяжує відповідальність за скоєне, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання відносно своїх неповнолітніх синів та відповідно до ст. 36 КУпАП, суд приходить до висновку за можливе призначити їйадміністративне стягнення у виді штрафу, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ЗУ «Просудовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та сплачуються особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, 40-1, 184, 276, 279, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення:

за ч. 2 ст. 184 КУпАП (по епізоду 17.01.2024 року о 10 год. 10 хв.) у виді штрафу в дохід держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.;

за ч. 2 ст. 184 КУпАП (по епізоду 17.01.2024 року о 10 год 20 хв.) у виді штрафу в дохід держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.;

Відповідно до ст. 36 КУпАП, остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп. (отримувач коштів ГУК Харків обл/МТГ Харків/21081100, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, рахунок отримувача UA0020649, код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Суддя