Справа №: 700/821/23
Провадження № 3/700/3/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Н.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , безробітного, одруженого, згідно довідки СПД №2 Звенигородського РВП в Черкаській області до адміністративної відповідальності не притягувався, у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисянського районного суду Черкаської області надійшов адміністративний матеріал, з якого вбачається, що 21.08.2023 року о 12 годині 20 хвилин в с. Журжинці по вул.Миру,19 водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ЗИЛ-ММЗ.45021 д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись на зустрічній смузі руху при зустрічному роз`їзді, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на зустріч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

26.10.2023 року постановою Лисянського районного суду Черкаської області призначено у справі судову автотехнічну експертизу.

21.02.2024 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 1436/23-23 від 13.02.2024 року, в якому вказано, що у даній дорожній обстановці, водій автомобіля FORD KUGA р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 повинна була діяти відповідно до вимог пп.10.1, 10.5, 10.11, 16.3, 16.12 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці, водій автомобіля ЗИЛ ММЗ-45021 р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.11.3 Правил Дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці, водій автомобіля FORD KUGA р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 мала б технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ЗИЛ ММЗ-45021 р.н. НОМЕР_1 , за умови виконання нею вимог пп.10.1, 10.5, 10.11, 16.3, 16.12 Правил дорожнього руху України, тобто за умови зупинки автомобіля FORD KUGA р.н. НОМЕР_2 , перед краєм перехрещу вальної проїзної частини вул.Миру та наданні дороги автомобілю ЗИЛ ММЗ-45021 р.н. НОМЕР_1 , який перед зіткненням наближався з правого боку (праворуч) по вул.Миру. Із урахуванням розташування ймовірного місця зіткнення, відображеного на схемі місця ДТП, у даній дорожній обстановці, виконання водієм автомобіля ЗИЛ ММЗ-45021 р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимог п.11.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, не виключало б зіткнення з автомобілем FORD KUGA р.н. НОМЕР_2 . У даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля FORD KUGA р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не відповідали вимогам пп.10.1, 10.5, 10.11, 16.3, 16.12 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля ЗИЛ ММЗ-45021 р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.11.3 Правил Дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці, невідповідності дій водія автомобіля FORD KUGA р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 вимогам пп.10.1, 10.5, 10.11, 16.3, 16.12 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з виникненням ДТП. У даній дорожній обстановці, невідповідності дій водія автомобіля ЗИЛ ММЗ-45021 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 вимогам п.11.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, не знаходилися, у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Бабенко Р.В. просив закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній причинно-наслідковий зв`язок з виникненням ДТП.

Представник водія автомобілем FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 адвокат Притуляк О.В. в судовому засіданні вказав, що не згідний з результатами експертизи № 1436/23-23 від 13.02.2024 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив суду, що 21.08.2023 року приблизно о 12.00 год. в с.Журжинці Звенигородського району він керував вантажним автомобілем ЗИЛ, який був завантажений дровами. Задля забезпечення безпечного руху пішоходів по обочині дороги, дотримуючись дистанції, переконавшись в тому, що на зустрічній смузі немає перешкоди транспортного засобу, він рухався по середині проїжджої частини. Наближаючись до перехрестя він перешкоди для себе не бачив. За метрів 10-11 побачив, що автомобіль Форд Куга на швидкості 45-50 км/год виїжджає з повороту. Він зробив маневр різко вправо, від чого машину перекинуло. Удар прийшовся в ліве крило, бак та заднє колесо. В момент зіткнення він рухався зі швидкістю 45-50 км/год. Форд рухався зі швидкістю 50 км/год. Автомобіль Форд перед зіткнення ніяких маневрів не здійснював. Після ДТП ОСОБА_3 давала пояснення, що вона подивилася тільки вліво, його не бачила, побачила перед самим зіткнення. Для уникнення ДТП він здійснив маневр праворуч, до узбіччя.

Водій автомобіля FORD KUGA д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що того дня вони з чоловіком та дитиною поверталися додому від батьків чоловіка із с.Журжинціїхали до Києва. Від будинку до місця ДТП приблизно 1 км. Це не пряма дорога, а дорога з двома перехрестями. Вона проїхала перше перехрестя та їхала до другого перехрестя. Між першим і другим перехрестям від 300 до 400 м. Вона їхала зі швидкістю 40 км/год. Під`їхавши до перехрестя, вона зменшила швидкість до 10-15 км/год. Подивилася на ліво, через бокове ліве скло. Переконалася у безпеці свого маневру і в тому, що немає попутного транспорту, якому вона могла заважати. Потім подивилася вправо в лобове скло, оскільки через праве бокове скло видимість була поганою - поворот 90 градусів, будинок, кущі. Праворуч від неї сидів її чоловік. Наскільки дозволяв кут огляду вона бачила, що дорога порожня. Вона була переконана в тому, що безпечно повертає праворуч. Коли вона почала виїжджати праворуч в свою смугу руху, то одразу побачила як на неї «летить» велика синя кабіна автомобіля ЗІЛ. Вона інстинктивно загальмувала. Це були лічені секунди. Її машина зупинилася, оскільки швидкість була дуже маленька. Водій вантажівки різко повернув праворуч, врізався в її автомобіль своєю лівою задньою частиною і перекинувся. ЗІЛ зачепив її автомобіль за передню ліву частину. Наполягає на тому, що на момент зіткнення вона завершила маневр та знаходилася у своїй полосі руху.

Врахувавши пояснення учасників справи та дослідивши докази, приходжу до такого висновку.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З пункту 13.3 Правил дорожнього руху України слідує, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Відповідно до п. 11.3 Правил дорожнього руху України на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Як слідує з пояснень ОСОБА_2 , вона, керуючи автомобілем FORD KUGA р.н. НОМЕР_2 , здійснювала рух в с.Журжинці Звенигородського району і перед здійсненням повороту праворуч зменшила швидкість транспортного засобу, переконалася в безпечності маневру, після чого почала здійснювати поворот. Виїхавши на свою смугу руху, вона побачила перед собою вантажівку ЗИЛ, яка рухалася їй на зустріч по її смузі руху.

Крім того, з пояснень водія ОСОБА_1 слідує, що він керував автомобілем ЗИЛ-ММЗ.45021 д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Миру в с.Журжинці не дотримуючись своєї смуги рухи, а рухався по середині проїжджої частини задля безпеки пішоходів, які рухалися по узбіччю дороги.

В той же час, зі схеми місця ДТП та фотознімків, наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні, встановлено, що сліди від шин автомобіля ЗИЛ-ММЗ перед місцем зіткненням з автомобілем FORD KUGA розташовані на смузі руху автомобіля FORD KUGA. Дорожня розмітка відсутня.

Також з наявних у справі фотознімків та схеми місця ДТП встановлено, що в момент зіткнення з автомобілем ЗИЛ-ММЗ автомобіль FORD KUGA під керуванням водія ОСОБА_2 після завершення маневру вже знаходився у своїй смузі руху. Водій ОСОБА_2 одразу застосувала всі можливі міри для уникнення зіткнення, а саме зменшила швидкість руху транспортного засобу аж до зупинки, однак уникнути зіктнення не вдалось.

Відповідно до схеми місця ДТП, ширина дороги, яка має двосторонній рух та по якій рухались учасники ДТП, становить 6 м. Інші учасники дорожнього руху, як то пішоходи, в матеріалах справи не зафіксовані.

З пунктів 1.3, 1.4 Правил дорожнього руху України слідує, що перед початком руху водій зобов`язаний пам`ятати, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують Правила дорожнього руху.

З викладеного слідує, що водій ОСОБА_2 могла розраховувати на те, що водій ОСОБА_1 рухається в своїй смузі руху.

Згідно пункту 10.1. ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Однак, у цій дорожній ситуацій водій ОСОБА_1 , який з його слів мав намір забезпечити безпечний рух пішоходів по обочині дороги, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, на яку здійснювала маневр повороту праворуч водій ОСОБА_2 , чим створив перешкоду для руху останньої. Таким чином, перед виїздом на зустрічну смугу руху водій ОСОБА_1 не переконався в тому, що він не створить перешкоду для руху водія транспортного засобу, який рухався в зустрічному напрямку, відповідно не дотримався безпечного інтервалу при зустрічному роз`їзді, що призвело до наслідків, які настали.

З огляду на викладене, суд не погоджується з висновком експерта № 1436/23-23 від 13.02.2024 року, в якому вказано, що у даній дорожній обстановці, невідповідності дій водія автомобіля ЗИЛ ММЗ-45021 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 вимогам п.11.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, не знаходилися, у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, оскільки такий висновок спростовується доказами, що були досліджені судом у даній справі.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності обставин, передбачених цією статтею, у тому числі, і у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (п. 7 ст. 247 КУпАП).

Чинними нормами КУпАП не визначено чи підлягає встановленню вина особи, щодо якої закривається справа про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Разом з цим,у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

За змістом статті 247 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і нереабілітуючих підстав.

Так, п.1 ст. 247 КУпАП, зокрема, передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що є реабілітуючою підставою для закриття провадження.

Закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бабенко Р.В. просив закрити провадження у справі у зв`язку з тим що в діях ОСОБА_1 відсутній причинно-наслідковий зв`язок з виникненням ДТП.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього рухуправил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто настання негативних наслідків у вигляді майнової шкоди.

Об`єктом правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Суд, у відповідності з положеннями ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, підтверджена дослідженими у судовому засіданні матеріалами адміністративної справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №309760 від 21.08.2023 року та іншими документами, долученими до справи.

Також відповідні обставини підтверджені схемою ДТП, на якій зафіксовані місце знаходження автомобілів після зіткнення, та явні пошкодження автомобілів. Схема ДТП підписана всіма учасниками ДТП, у тому числі і ОСОБА_1 .

Отже, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підтверджені належними доказами та не були спростовані під час судового розгляду.

Враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що за зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 21.08.2023 року, серії ААД № 309760, обставин, в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до принципу "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі "Кобець проти України" від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження автомобілів, а відтак він є винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з ч. 7 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України.

Керуючись ст. ст.7,38, п. 7 ч. 1 ст.247, ст. ст.283,284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Повний текст постанови складений 19 березня 2024 року.

Суддя Наталія БЕСАРАБ