Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/343/24
Провадження № 3/332/510/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2024 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя Погрібна О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

В протоколі про адміністративне правопорушення № 46 від 17 січня 2024 року вказано, що ОСОБА_1 , будучи головою СФГ «СЛАВУТИЧ», вчинила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме: п.200.1, п.200.4, п.200.12 ст.200, з врахуванням норми п.п.69.29 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами), у результаті чого у платника відсутнє право на врахування від`ємного значення у розмірі 547325 гривень при наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та отримання даної суми бюджетного відшкодування за жовтень 2023 та занижено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (переносяться до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду ) (рядок 21) в сумі 547325 гривень, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 та її захисник адвокат Писаренко С.Ю. у судове засідання не з`явились, про дату і час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до положень ст.163-1 КУпАП адміністративна відповідальність за порушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків настає у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зі змісту ст.38 КУпАП вбачається, що початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

За ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративне правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Норми КУпАП не містять визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у постанові Верховного Суду від 11 травня 2018 року, справа № 804/401/17, триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №158/286/17 та від 19 травня 2020 року у справі №404/1794/16.

Проступок з формальним складом за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення є закінченим у момент вчинення (не вчинення) конкретної дії, внаслідок чого порушено порядок ведення податкового обліку, а тому дії, що ставляться у вину ОСОБА_2 , не можуть визначати проступок триваючим.

Так, згідно з актом документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 17 січня 2024 року № 81/08-01-07-14/30000900, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2023 року (вх.. № від 20 листопада 2023 року), задекларованого у попередніх звітних періодах за жовтень 2023 року встановлено порушення платником податків СФГ «СЛАВУТИЧ»: завищено суму від`ємного значення, з податку на додану вартість у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків

Отже, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення ведення податкового обліку, згідно з декларацією за жовтень 2023 року, поданої 20 листопада 2023 року, що і є датою вчинення адміністративного правопорушення.

Тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як голова СФГ «СЛАВУТИЧ» за порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку (ч.1 ст.163-1 КУпАП) сплив через три місяці після подачі декларацій з ПДВ за жовтень 2023 року (20 листопада 2023 року), тобто 20 лютого 2024 року.

Таким чином, на момент розгляду справи судом, минуло більше трьох місяців, а відтак строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, сплив.

Суд окремо звертає увагу, що зі змісту п. 7 ст. 247 КУпАП прямо слідує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає (невідкладному) закриттю у зв`язку із закінченням на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вищевказана норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення через закінчення строків давності.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такий висновок узгоджується з положеннями ст. 284 КУпАП про те, що судовим рішенням, що підтверджує вину особи, є лише постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу.

Таким чином, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП. Із змісту цієї норми прямо слідує, що законодавцем встановлено чіткий і достатній строк (3 місяці), протягом якого можна доводити чи спростовувати вину правопорушника, однак після його закінчення цього робити вже не можна, тому що не дозволяє закон.

Закінчення у справі строку передбаченого ст. 38 КУпАП, є процесуальною перешкодою для суду будь-яким чином продовжувати у ній провадження, справа підлягає закриттю.

Отже, суд приходить до висновку, що провадження по справі слід закрити за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.38, 268, 283-285, 287-289, 247 п.7 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.163-1 КУпАП - закрити на підставі ст.38, п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М.Погрібна