Справа № 405/345/24
провадження № 3/405/98/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Юр`єва К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, які надійшли від управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП фізичної особи згідно довідки від 25.01.2024 неможливо однозначно ідентифікувати, який проживає по АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№610203 від 13.01.2024, 13.01.2024, о 22 год. 33 хв., в м. Кропивницькому по пров. Ламаний, 13/12, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf Plus, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія відповідно до встановленого законодавством порядку проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alkotest 6810, тест № 4961, результат 1,51 ‰. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 ПДР, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час судових засідань, які призначались до розгляду на 06.02.204 та 19.02.2024 не з`явився, до суду направив письмові пояснення, у яких вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння - визнав, проте, вказав і про те, що він по теперішній час проходить службу у військовій частині, виконує обов`язок щодо забезпечення заходів національної безпеки, у зв`язку з чим, просить зупинити провадження у справі до завершення на території України воєнного стану, або застосувати аналогію закону з ст. 69 КК України (призначення більш м`якого покарання ніж передбачене законом) та не накладати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Беручи до уваги, що КУпАП не містить вимоги щодо обов`язкової участі в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі чого, суд прийшов до висновку про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до висновку, про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 610203 від 13.01.2024, яким підтверджується, що саме 13.01.2024, о 22 год. 33 хв., в м. Кропивницькому по пров. Ламаний, 13/12, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 , а також проведення за згодою водія огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alkotest 6810, тест № 4961, результат 1,51 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та чеком результатом Drager Alkotest 6810, тест № 4961, результат 1,51 ‰, які підтверджують тестування ОСОБА_1 , проведеного о 22 год. 49 хв. 13.01.2024 з результатом 1,51 ‰;

- відеозаписами відеореєстратора службового автомобіля та з камери «Bodycam» працівника поліції №472816, 473790, які міститься на цифровому носії інформації DVD-R диск, доданими до протоколу в порядку ч. 2 ст.266 КУпАП, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Volkswagen Golf Plus, номерний знак НОМЕР_2 та проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та чек з результатом Drager Alkotest 6810, тест № 4961, підписаний ОСОБА_1 без жодних заперечень та зауважень.

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Однак, ОСОБА_1 вказані вимоги Правил дорожнього руху було порушено, останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, виходячи із вище наведених та досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№610203 від 13.01.2024, було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, що передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що становить підвищену суспільну небезпеку, адже потенційно створювало загрозу життю, здоров`ю та майну як порушника, так і інших осіб, оточуючим об`єктам державного або приватного майна

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Водночас не підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до завершення на території України воєнного стану або призначення покарання з урахуванням аналогії закону та застосування ст. 69 КК України за таких обставин.

Відповідно до вимог ст. 25 КУпАП позбавлення права керувати транспортним засобом застосовується, як основне, так і додаткове стягнення, та у розумінні ст. 130 КУпАП визначається як основне стягнення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IXвід 16.02.2021р. адміністративне стягнення у виді штрафу посилено, та визначено мінімальний розмір стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто законодавець визначив необхідність посилення відповідальності.

У даному випадку суд звертає увагу на підстави посилення такої відповідальності, для чого аналізує пояснювальну записку до наведеного вище Закону, яка наводить підстави для таких змін, та яка розміщена на офіційному сайті Верховної Ради України, тобто перебуває у загальному доступі.

Так, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі порушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021р. прийнятий з метою сприяння запобіганню вчиненню правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, більш стриманій і виваженій поведінці водіїв на дорогах і, як наслідок, призведе до зменшення кількості ДТП, особливо ДТП, учинених особами, які керували транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння або в стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, а також до підвищення рівня правової культури, зміцнення законності та виховання водіїв, осіб, які керують транспортними засобами, пасажирів у дусі точного і неухильного додержання вимог чинного законодавства.

Міжнародний досвід забезпечення безпеки на дорогах свідчить, що одним з найпростіших і водночас найдієвіших способів примусити водіїв дотримуватися вимог Правил дорожнього руху, є запровадження системи ефективного покарання.

Отже законодавець у наведених вище змінах до КУпАП визначив підвищений суспільний інтерес для необхідності утворення механізму, який би дієво міг запобігти вчиненню такого виду адміністративних правопорушень.

Слід також наголосити, що ЗУ № 1231-IX від 16.02.2021р. також виключив із ст. 21 КУпАП можливість передання матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації або трудового колективу щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Тобто, діюче законодавство у справах про адміністративні правопорушення чітко визначило важливість несення реального стягнення особами, яких притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП саме у тому обсязі, який встановлений санкцією зазначеної статті.

Національним законодавством визначено вид та міру адміністративного стягнення за ст. 130 КУпАП, при цьому судом враховано всі обставини, у яких перебував ОСОБА_1 та не визначено підстав, за яких таке стягнення не було б накладено, чи було б зменшено.

Суд окремо звертає увагу на долучені ОСОБА_1 документи, а саме довідку №361/268 від 16.02.2024 про те, що він проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Тривалість військового стану в Україні та продовжувана збройна агресія з боку росії є визначальним чинником, який вплинув на кількість військовослужбовців, разом із тим і збільшилися правопорушення, які вчиняються військовослужбовцями у різних сферах суспільних (службових) взаємовідносинах.

Героїзм та самопожертва військових беззаперечно заслуговують на найвище визнання суспільством та подяку, проте Законодавець, цінуючи вклад кожного у відновлення незалежності та суверенітету, все ж дотримується принципу збереження дисципліни та законності з боку з військових. При цьому, протягом всього часу військового стану Законодавець не передбачив механізму для вирішення питань, пов`язаних, зокрема, із необхідністю керувати транспортним засобом особою, яка проходить військову службу.

Як наголошено вище, правопорушення пов`язані з керуванням транспортним засобом у стані сп`яніння, мають підвищений суспільний інтерес, та останні зміни до законодавства, як кримінального так і у справах про адміністративні правопорушення лише посилюють відповідальність винуватих осіб.

Враховуючи викладене вище, суд враховуючи вимоги ст. 21, 25 КУпАП не вбачає передбачених законом підстав, для того, щоб не застосовувати до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Крім цього, положення чинного КУпАП не передбачають можливість зупинення провадження у справі на період проходження військової служби особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

Наявна в матеріалах справи довідка про отримання особою посвідчення водія на право керування транспортним засобом свідчить, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 від 08.09.2017.

При накладенні стягнення відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який раніше, відповідно до матеріалів справи, до адміністративної відповідальності не притягувався, докази про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, суду не надано, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.7, 130, 247, 283-291 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП фізичної особи згідно довідки від 25.01.2024 неможливо однозначно ідентифікувати, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП фізичної особи згідно довідки від 25.01.2024 неможливо однозначно ідентифікувати на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Катерина Сергіївна Юр`єва