П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., за участі особи, відносно якої складено протокол, розглянувши матеріали справи, які надійшли із Ужгородського районного управління поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №542060 від 06.03.2024 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з даними протоколу 02.03.2024 року близько 14:20 год. за адресою: м. Ужгород вул.Чорновола, 33 гр. ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно свого батька гр. ОСОБА_1 , що проявилося у обмеженні користування належним йому автомобілем марки Volkswagen passat д.н.з. НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомив, що взяв машину від батька за його згоди, під час даної події батько перебував у стані сп`яніння та просив повернути авто, як вважає син, для того, щоб продати таке і використати гроші на алкогольні напої. Того дня повідомив батьку на емоціях, щоб уберегти машину, що розібрав її, однак, насправді така в наявності, поліцейським повідомив, що є водієм-далекобійником, зараз у дорозі, повернути одразу авто не може. Вважає, що батько хоче продати авто забезцінь, у таке вкладали гроші він і мати. На батька складено 3 постанови про вчинення домашнього насильства відносно дружини, а постановами у справах №308/3180/24 від22.02.2024, №308/4025/24 від 05.03.2024, №308/2368/24 від 16.02.2024 такий притягнутий до відповідальності, сідав за кермо у стані сп`яніння, за що притягався до відповідальності у 2016 році, в подальшому також сідав у стані сп`яніння за кермо. Повідомив, що переживав, щоб батько не накоїв біди, оскільки як вип`є, то стає неадекватним. Власником авто є рідна мати батька та він, бабка потребує лікування після інсульту, бабка по лінії матері теж у важкому стані. У сім`ї наявне одне авто, яке використовується для допомоги бабці, яка проживає у Мукачівському районі через насильство батька, туди треба добиратись. Батько взагалі не доглядає за матір`ю, це робить він, як онук. Просив закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, заслухавши особу, суд прийшов до наступного висновку.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яке поставлено у вину ОСОБА_1 , характеризується протиправними, винними діями сина на вчинення насильства по відношенню до батька. Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Отже, насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність, спричинення шкоди, порушення прав і свобод людини, значна перевага сил (фізичних, психологічних) того, хто чинить насильство. Інакшими словами, насильство це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством, а конфліктом.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №542060 від 06.03.2024, рапорт ЄО від 02.03.2024, лист І.Розман, заяву ОСОБА_1 від 02.03.2024 про те, що син забрав належне авто і не повертає, пояснення ОСОБА_1 про обмеження у користуванні авто понад 5 місяців, пояснення ОСОБА_1 про отримання зі згоди батька авто, оскільки батько зловживав алкогольними напоями, щоб не пропив його, в емоціях заявив, що розібрав авто, тоді батько написав заяву у поліцію, батько може у стані алкогольного сп`яніння сісти за кермо, свідоцтво на авто.

Однак у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено і матеріали справи не містять фактичних даних на підтвердження вчинення ОСОБА_1 умисних діянь на вчинення насильства по відношенню до батька, враховуючи подані докази та надані у судовому засіданні пояснення, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) економічного характеру.

Відтак, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які б підпадали під ознаки домашнього насильства, що вказує на недоведеність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

За змістом наведеної вимоги закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Також суддя враховує висновки, які викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 та у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Доведення «поза розумним сумнівом» означає, що позиція представлена суб`єктом владних повноважень, має бути доведена таким чином, щоб у «розумної (розсудливої) людини» не лишилося «розумного сумніву», що особа винна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що в матеріалах справи відсутні достовірні дані та не міститься достатніх доказів про те, що ОСОБА_1 винен у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, його заперечення матеріалами справи не спростовано, вважаю, що у даній справі виникає сумнів у його винуватості, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 173-2, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В.Логойда