Справа № 135/282/24
Провадження № 3/135/128/24
ПОСТАНОВА

іменем України

06.03.2024 м. Ладижин Вінницької області

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Корнієнко О.М., розглянувши матеріали, які надійшли відділення поліції №3 Гайсинського РУП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ст.173, ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2024 о 20 год. 00 хв. у АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , вчинив дрібне хуліганство, а саме: вибив і пошкодив вхідні двері під`їзду, обзивав нецензурними словами перехожих. Чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.173 КУпАП дрібне хуліганство.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що 23.02.2024 о 19 год. 45 хв. за місцем мешкання ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство в сім`ї у відношенні свого діда ОСОБА_2 , а саме: виганяв його з квартири, намагався вдарити його. Чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав частково. Повідомив, що він насильство в сім`ї не вчиняв, не намагався вдарити діда. Він живе на першому поверсі, йому заважали двері в під?їзді будинку, які скрипіли і вдарялись при закритті. Він вийшов з квартири і зняв двері з петель. Потім вийшов дід і сказав не трогати двері, і він знервував та нецензурно виразився. Потім йшов сусід і зробив зауваження. Сусіду сказав не лізти не в своє діло, висловився нецензурно. Потім приїхали поліцейські. В нього був психологічний зрив, діда з дому не вигонив, насильство щодо нього не вчиняв.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що 23.02.2024 ввечері його онук ОСОБА_3 , з яким він мешкає в одній з?єднаній квартирі, зняв двері. Він вийшов з квартири в під?їзд і сказав, щоб не трогав двері, зранку їх налаштують, щоб не скрипіли. На що його онук відреагував агресивно, матюкався. Потім йшов сусід, зробив зауваження, а ОСОБА_4 до нього теж вилаявся. Вказав, що бити його онук не хотів, насильство щодо нього не вчиняв, з дому не вигонив, бо він сам вийшов з квартири, коли той зняв двері. Хоч онук і лаявся в під?їзді.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що ввечері він йшов із дитиною, почув сварку в сусідньому будинку. Надвір вибіг ОСОБА_4 з дідом. Між ними була перепалка. Він зупинився. ОСОБА_4 підбіг до нього, спитав що він хоче. Потім побіг до дверей, взяв в руку цеглину, погрожував йому. Після чого потерпілий вказав, що заховав за собою дитину, і злагодив ситуацію, бо був не сам, і переживав за сина. Вони пішли. Після цього він поїхав в справах, а коли через нетривалий час приїхав, то там вже були працівники поліції, яких хтось викликав.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1 і ч. 2 ст.7 КУпАП).

Як вбачається з положень ст. 1, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, у відповідності до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпА, оскільки будучи в громадськиму місці, висловлювався нецензурною лайкою в бік перехожих, порушив громадський порядок і спокій громадян.

Винність його у вчинені даного правопорушення доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №142111 від 23.02.2024; реєстрацією працівником поліції ВП №3 Гайсинського РУП від 23.02.2024; копією протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.02.2024; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та його поясненнями всудовому засіданні.

Відповідно до письмових показів свідка ОСОБА_5 , які відповідають його показам, вбачається, що 23.02.2024 близько 20 год. 10 хв у АДРЕСА_3 і з третього під`їзду вибіг йому знайомий ОСОБА_4 , при цьому вибив вхідні двері в під`їзд, в руці у нього був предмет схожий на камінець, він почав кричати, кидатися на перехожих та погрожувати фізичною розправою.

Разом з тим, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає у разі вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Таким чином Законом встановлено, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли воно вчиняється в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Лавенте проти Латвії" від 07.11.2002 неодноразово вказував, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву".

Відповідно, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а відтак усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №142110 від 23.02.2024 твердження про те, що ОСОБА_2 вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 23.02.2024 о 19 год. 45 хв. за місцем мешкання вчинив психологічне насильство в сім`ї у відношенні свого дідуся ОСОБА_2 , вигонив з дому, намагався його вдарити.

Однак, додані до протоколу матеріали не містять доказів, що ОСОБА_1 саме намагався вдарити ОСОБА_2 , даний факт не знайшов підтвердження і в судовому засіданні.

Така обставина не підтверджена і поясненнями самого потерпілого, який вказав, що сам вийшов з квартири через те, що онук зняв вхідні двері, його не били, хоча онук і нецензурно висловлювався.

Разом з тим, протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не містить пред?явлення обвинувачення за образи та нецензурне висловлення до потерпілого.

Суд не може доповнювати пред?явлене особі обвинувачення, оскільки здійснює розгляд справи лише в межах висунутого обвинувачення згідно протоколу про адміністративне правопорушення.

Всі сумніви щодо доведеності вини особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, повинні тлумачитись на користь даної особи.

Тому суд вважає, що провадження у справі за ч.1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП у діяннях ОСОБА_1 , оскільки не доведено, що він вигонив потерпілого з дому та намагався спричинити йому тілесні ушкодження, хоча і мав перевагу в силі та спритності, через свій молодий вік та значну різницю у віці.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення за ст. 173 КУпАП суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги матеріальний стан ОСОБА_1 , характер вчинених правопорушень, з метою запобігання вчиненню нових порушень, суд вважає необхідним призначити йому стягнення в розмірі, встановленому санкцією ст.173 КУпАП у виді штрафу в максимальному розмірі.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 173, ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн на користь держави.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя