ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Бердій М.А., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Юхимюка М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , РНОКПП _________________,

-за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №279417 від 07.12.2023 року зазначено, що 07 грудня 2023 року о 12 годині 16 хвилини, в м.Рівне, на вул.Кулика та Гудачека, 17, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «BMW 535», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Юхимюк М.С. пояснив суду, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не визнає з підстав викладених у письмових поясненнях та клопотанні про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Юхимюка М.С., дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного:

З письмових пояснень захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Юхимюка М.С. вбачається, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм будь - яких ПДР, які б відповідно до ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції перевіряти документи ОСОБА_1 , саме як водія, не здійснюючи законної зупинки транспортного засобу під керуванням останнього. З матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху у зв`язку з чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Застосований до ОСОБА_1 порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідає вимогам ст.266 КУпАП, Інструкції та Порядку, а відтак саму процедуру проведення огляду слід визнати порушеною і незаконною. Просив суд, звернути увагу на те, що надані суду відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не містять безумовної відмови водія від проходження огляду, а навпаки у ньому відображено намагання пройти огляд та прохання здати аналізи у інший спосіб (кров, сечу), однак йому було безпідставно відмовлено. В той же день, після складання протоколу ОСОБА_1 здав відповідні аналізі в Рівненському обласному наркологічному диспансері (РОНД). Також, під час складання зазначеного протоколу працівники патрульної поліції жодного разу не роз`яснили водію суть його правопорушення ПДР, його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Вказана обставина підтверджується долученими до матеріалів справи відеозаписами, з яких вбачається, що водію уповноваженою особою не було роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що є порушенням його права на захист. Аналогічні висновки щодо даного адміністративного правопорушення захисник ОСОБА_1 адвокат Юхимюк М.А. виклав у клопотанні про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, просив суд, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, долучивши до нього Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 07.12.2023 року, який містив негативний результат.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Як обов`язок пройти огляд так і відповідальність за відмову в проходженні огляду покладається на водія, який керує транспортним засобом.

При процедурі запропонованого працівником поліції ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп`яніння та при складанні протоколу, ОСОБА_1 , працівниками поліції, не було роз`яснено прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що є порушенням його права на захист при складанні протоколу, і що відповідно до п.3 ч.2 ст.87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод. Порушення права ОСОБА_1 на захист тягне за собою визнання судом доказів, які є в справі недопустимими, що є підставою для закриття провадження у справі.

Відеозапис з бодікамер працівників патрульної поліції, з місця події, який відповідно до ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, не містить доказів на підтвердження обставин, викладених у згаданому протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, як водій транспортного засобу.

Верховний Суд у справі №338/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст.251 КУпАП працівники поліції мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.31,40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із п.п.4,5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018року №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Працівники патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, не дотримались вимог Закону України «Про національну поліцію» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, оскільки відеозапис не є безперервним, не містить інформації про початок переслідування транспортного засобу та його зупинки під керуванням ОСОБА_1 . Так, включення відеореєстратора розпочато вже з моменту оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, як про це вказується у протоколі про адміністративне правопорушення, відеозапис не містить.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, не можна визнати і відеозапис з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції належним та допустимим доказом, який підтверджував би вину ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме про те, що останній керував транспортним засобом, повинен був виконати вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), "Карелін проти Росії" (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України та п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку.

Як зазначено у ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягується особа, яка керує транспортним засобом, і від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмовилась.

Тобто доказуванню підлягає, серед іншого, не лише факт відмови особи від проходження медичного огляду, а так само факт керування особою транспортним засобом.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, що відеозаписом не зафіксовано обставин які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та як водій транспортного засобу, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, ст.ст.283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду Бердій М.А.