Справа № 711/30/24
Номер провадження 3/711/338/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Комплєктова Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина рф, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 195-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 998304 від 01.01.2024 року, ОСОБА_1 01.01.2024 року близько 00.10 год. перебуваючи за адресою м. Черкаси, вул. Гоголя, 499/2 порушив порядок використання піротехнічних засобів під час дії воєнного стану на території України, чим порушив публічну безпеку та громадський порядокта вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 195-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та суду пояснив, що 01.01.2024 до нього приїхали працівники поліції, затримали його та доставили до ЧРУП. На питання чому вони його затримують і на підставі чого, працівники поліції нічого не пояснили. Він не розуміє української мови взагалі, оскільки є громадянином іншої країни і тут проживає по посвідці на постійне проживання. Перекладача і захисника йому не забезпечили, а він нічого зрозуміти не міг. Фейєрверк він не запускав, чому вирішили, що це він зробив, не знає.

Адвокат Березенко Є.А. в судовому засіданні просив закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 195-6 КУпАП посилаючись на те, що судом були повернуті адміністративні матеріали для дооформлення, але додаткові матеріали, які були надані органом поліції на виконання постанови суду, вказаних в ній недоліків не усувають. А протокол, який складений з порушенням норм закону не може підтверджувати факт вчинення адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові матеріали справи та заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Березенка Є.А., суддя приходить до наступного.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 195-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення порядку виробництва, зберігання, перевезення, торгівлі та використання піротехнічних засобів.

Об`єктом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 195-6 КУпАП є суспільні відносини у сфері обігу, а саме порядку виробництва, зберігання, перевезення, торгівлі та використання піротехнічних засобів, а враховуючи що незаконне застосування піротехнічних засобів несе загрозу життю і здоров`ю людей, порушує громадський порядок - додатковим об`єктом даного адміністративного проступку також є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона, правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 195-6 КУпАП полягає у порушенні порядку виробництва, зберігання, перевезення, торгівлі та використання піротехнічних засобів.

Таким чином, особа несе відповідальність за ч. 1 ст. 195-6 КУпАП лише, якщо таке порушення посягнуло на суспільні відносини у сфері обігу, а саме порядку виробництва, зберігання, перевезення, торгівлі та використання піротехнічних засобів.

При цьому необхідно враховувати, що ст. 195-6 КУпАП є бланкетною (відсилочною нормою). У разі складання протоколу, у зв`язку з порушення порядку виробництва, зберігання, перевезення, торгівлі піротехнічними засобами, - необхідно зазначати конкретний нормативно-правовий акт, його пункт, підпункт, статтю тощо (стандартів та правил поводження із піротехнічними засобами певного класу), положення яких порушенні суб`єктом правопорушення.

Судом встановлено, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 195-6 КУпАП, оскільки у ньому відсутнє чітке формулювання фактичних обставин справи з посиланням на пункт правил, які встановлюють порядок виробництва, зберігання, перевезення, торгівлі та використання піротехнічних засобів та становлять об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.01.2024 протокол з додатками про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 195-6 КУпАП повернутий до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, для належного оформлення та усунення недоліків.

Згідно п. 7 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

22.01.2024 даний протокол повернутий на адресу суду з рапортом працівника поліції М.Ткаченка, в якому зазначено, що під час доопрацювання вищезазначеного протоколу встановлено, що ОСОБА_1 порушив наказ № 17 Черкаської ОВА від 28.12.2022, про що було долучено копію наказу до матеріалів справи, враховуючи пряму заборону внесення коректив до протоколу після завершення його складання.

Згідно ст. 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які відповідно до вимог ст.ст. 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи надані органом поліції докази у вигляді письмового пояснення особи, що притягується до відповідальності та наданих ним у судовому засіданні, суд звертає увагу, що вони між собою не узгоджуються, останній в судовому засіданні повністю заперечує використання феєрверку та звернув увагу суду на те, що працівниками поліції при складанні протоколу були порушені його права, а саме не викликаний перекладач та захисник.

Крім того, на адресу суду були направлені залишки вилученої салютної установки «Київська феєрія» з рапортом ст.дільничного офіцера поліції М.Ткаченка, в якому зазначено, що ним оглянуто коробку салютної установки «Київська феєрія», яка була добровільно надана ОСОБА_1 та вилучена в рамках даного протоколу, але ОСОБА_1 в своїх поясненнях зазначає, що він не видавав добровільно коробку від феєрверку, оскільки він його не запускав та коробки у нього не було. Доказів того, яким чином ця коробка була вилучена саме у ОСОБА_1 чи він її добровільно видав, і чи були присутні при цьому свідки, які б могли підтвердити даний факт, працівниками поліції не надано. Свідок ОСОБА_2 в судове засідання двічі не з`явилася, відповідно до її письмових пояснень не була присутня при вилученні коробки з феєрверком та не бачила осіб причетних до його запуску.

Разом з цим, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі, в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю. Однак обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджуються зібраними у справі доказами.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, суть адміністративного правопорушення викладена в загальних рисах без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 195-6 КУпАП та доказів, на підставі яких можливо притягнути особу до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, що зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене, приходжу до висновку про відсутність належних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 195-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. А тому судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195-6, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 195-6 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т. О. Комплєктова