Справа №443/441/24
Провадження №3/443/264/24
ПОСТАНОВА

іменем України

19 березня 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І розглянувши матеріали, які надійшли із Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за частиною 1 статті 187 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 25.02.2024 в період часу з 00 год 00 хв по 06 год 00 хв, будучи під адміністративним наглядом, був відсутній за домашньою адресою в АДРЕСА_1 , чим порушив п.1 обмежень, встановлених постановою іменем України від 24.01.2024, справа №443/10/24, провадження №1-в/443/3/24, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 187 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 27.02.2024 о 05 год 35 хв будучи під адміністративним наглядом, був відсутній за домашньою адресою в АДРЕСА_1 , чим порушив п.1 обмежень, встановлених постановою іменем України від 24.01.2024, справа №443/10/24, провадження №1-в/443/3/24, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 187 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім цього, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Суд зауважує, що ОСОБА_1 не подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 19.03.2024, та не повідомляв суд про причини неприбуття на виклик суду, а також не подавав інших клопотань щодо вжиття судом певних процесуальних дій, зокрема: про витребування доказів, виклик свідків тощо. Крім цього, матеріали справи не містять фактичних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 висловлював усно або у письмовій формі аргументи щодо незаконності дій працівників поліції та складеного на нього протоколу.

З огляду на викладене, беручи до уваги належне і своєчасне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності цієї особи.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 187 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 187 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу.

Згідно з постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.01.2024 стосовно ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 (один) рік та застосовано такі обмеження: заборонено вихід з помешкання в АДРЕСА_1 з 00:00 год до 06:00 год; заборонено виїзд за межі Стрийського району Львівської області без дозволу працівників поліції Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області; заборонено відвідування торгових закладів, де продають на розлив спиртні напої; прибувати на реєстрацію у Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області першого понеділка кожного місяця.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні тотожних адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 187 КУпАП, доведена:

протоколами серії ВАД №554720 від 29.02.2024 та ВАД №554719 від 29.02.2024, відповідно до яких ОСОБА_1 будучи особою, стосовно якої встановлено адміністративний нагляд та застосовано обмеження, 25.02.2024 та 27.02.2024 допустив порушення обмеження був відсутній за домашньою адресою в АДРЕСА_1 ;

рапортами від 25.02.2024 та 27.02.2024, якими повідомлено начальника правоохоронного органу про встановлення обставин, які свідчать про невиконання ОСОБА_1 обмежень встановлених постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.01.2024;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення, в яких він визнав свою провину та просить суворо його не карати;

обмеженнями, винесеними постановою Жидачівського районного суду Львівської області на підставі Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі», з якими ОСОБА_1 ознайомлено 25.01.2024, про що свідчить проставлений власноручно підпис у графі «з обмеженнями ознайомлений»;

довідкою про звільнення серія ЛВ №20729, відповідно до якої ОСОБА_1 відбував покарання у «Личаківській випраній колонії (№30)» та звільнений по відбуттю строку покарання 04.05.2022.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні тотожних адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 187 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 адміністративного нагляду (заборона виходу з помешкання в АДРЕСА_1 з 00:00 год до 06:00 год) будучи особою, щодо якої встановлений такий нагляд, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 187 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (частина 2 статті 36 КУпАП).

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 187 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, тому суд вважає, що відповідно до вимог статті 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення з урахуванням положень статті 36 КУпАП (в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених) у виді штрафу. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, статті 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 187 КУпАП, і накласти стягнення з урахуванням частини 2 статті 36 КУпАП, у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів