ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , захисника потерпілого адвоката Погрібної В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 621955 складеного інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Дрюгіним А.О., 18.12.2023 року о 19 год. 40 хв., в м. Запоріжжі, вул. Гагаріна, 2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 211400, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху та безпечної дистанції, здійснив наїзд на ТЗ Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих осіб немає. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимог п. 12.1. та п. 13.1. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив суду, що правил дорожнього руху не порушував.

Захисник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Погрібна В.Б. просила визнати ОСОБА_1 винним у даній дорожній транспортній пригоді. Захисник, у свою чергу, звернула увагу на те, що пошкодження на автомобілях свідчать про те, що водій ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, допустивши зіткнення з автомобілем, який рухався попереду і не витримав безпечну швидкість та безпечну дистанцію. Отже саме дії ОСОБА_1 призвели до виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 ударив у бокову частину автомобіля ОСОБА_2 . Останній діяв у межах Правил дорожнього руху України.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він рухався на транспортному засобі не порушуючи Правил дорожнього руху України.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди потерпілого ОСОБА_2 , його захисника адвоката Погрібну В.Б., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності, суддя встановив наступні обставини.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Відповідно до п. 1.3., 1.5., 2.3. б) ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п. 12.1. та п. 13.1. ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як зазначено у ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 621955 складено інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Дрюгіним А.О., 18.12.2023 року правомочною на те посадовою особою, у відповідності до вимог положень ч. 1 ст. 256 КУпАП про адміністративне правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

Вивчивши всі обставини справи та оцінивши у сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, яке полягає в порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 621955 складеного інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Дрюгіним А.О., 18.12.2023 року; схемою місця ДТП з фототаблицею та з переліком пошкоджень транспортних засобів; письмовими поясненнями учасників ДТП; фотокартками, а також наданими у судовому засіданні показами потерпілого.

При цьому, схема ДТП, яку суд бере за основу, оскільки вона була складена безпосередньо на місці ДТП уповноваженим працівником ДАІ в присутності водіїв, підписана без зауважень або доповнень та в суді ніким не ставиться під сумнів і не оскаржувалась.

Отже, оцінюючи вищезазначені докази в сукупності які не спростовуються учасниками ДТП, суддя приходить до висновку, що вони є послідовними, доповнюють один одного з достатнім взаємним зв`язком між собою, та свідчить про те, що подія дорожньо-транспортної пригоди відбулась саме у такий спосіб, як це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, а в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Порушення зазначених у протоколі пунктів ПДР України на думку суду знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП.

Крім того, під час складання протоколу правопорушнику було роз`яснено права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, однак він не оскаржував до суду протокол про адміністративне правопорушення, а також не звертався до суду із скаргою на незаконні дії працівників ВП ГУНП в Запорізькій області .

На думку суду, підстави незгоди з притягненням до адміністративної відповідальності висунуті ОСОБА_1 , свідчать про спробу уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, та не приймаються судом до уваги.

Суд зазначає, що клопотань про призначення експертизи ОСОБА_1 не заявляв.

Враховуючи вищевикладене, характер пошкодження транспортних засобів, суд вважає, що саме діями ОСОБА_1 були порушені вимоги п. 12.1. та п. 13.1. ПДР України, що знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із подією дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у виді пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, вина водія у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю доказів, наявних у матеріалах справи.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 суду надано не було.

Доводи, на які посилається під час розгляду справи ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження.

Обставини, що відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують, або відповідно ст. 35 КУпАП обтяжують вину ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, слід врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, сімейний та майновий стан, тощо.

Також, суд враховує те, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому продовжено до 13.05.2024 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Отже, виходячи з викладеного, при накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, те що він дійсно при керуванні джерелом підвищеної небезпеки скоїв ДТП, внаслідок якого пошкоджено транспортні засоби, майновий стан і відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, архів порушень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ст. 124 КУпАП, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. Підстав для призначення порушнику стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, суд не вбачає.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України. Будь-яких даних про те, що останній підлягає звільненню від судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», - матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 40-1, 280, 283, 294, ст. 124, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15-ть днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15-ть днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постановив про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова по справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10-ти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя В.О. Макаров