ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 621/2175/21 Номер провадження 33/814/10/24Головуючий у 1-й інстанції Вельможна І.В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Категорія: частина 1 статті 130, стаття 122-4, стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

з секретарем Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник адвокат Рогозін Сергій Леонідович,

на постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 15 листопада 2021 року у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 130, статтями 122-4, 124 КУпАП,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою, АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Зміївського районного суду Харківської області від 15 листопада 2021 року провадження по справі в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 та статтею 122-4 КУпАП закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 147 КУпАП та статті 38 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 21 липня 2021 року о 11:50 годині на площі Стрілецьких дивізій, 223, під час керування належним ПАТ КБ "Приватбанк" автомобілем Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи на порушення вимог пункту 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), відповідно з яким передбачено: під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, не впевнився в безпеці маневру при здійсненні руху заднім ходом та допустив зіткнення з автомобілем Renault - Meganescensc, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Після чого, ОСОБА_1 , залишив місце ДТП в порушення вимог пункту 2.10в) ПДР України, відповідно до яких: у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

В подальшому, ОСОБА_1 , на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку огляд на стан сп`яніння, відмовився від проходження такого огляду, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою Зміївського районного суду Харківської області від 15 листопада 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник адвокат Рогозін С.Л., оскаржив її в апеляційному порядку, вказавши, що судове рішення було винесено при невсебічному, неповному і необ`єктивному з`ясуванню всіх обставин справи, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник посилається на численні порушення під час складення протоколів на які суд першої інстанції не звернув увагу.

У скарзі зазначено, що працівниками поліції незафіксована ОСОБА_1 відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Вказує, що направлення водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 не видавалося.

ОСОБА_1 категорично заперечує вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП, посилаючись що в час коли було скоєно правопорушення перебував разом зі знайомим в автомобілі, і він може підтвердити, що останній не вчиняв правопорушення.

Апелянт вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушень за статтями 122-4, 124, 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу вказаних адміністративних правопорушень

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

В судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду у справі, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Мотиви суду

Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Щодо адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП

Згідно до положень статті 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Предметом будь-якої ДТП є життя і здоров`я учасників дорожнього руху, транспортні засоби та інші споруди шляхів, які пошкоджені в процесі ДТП, та діяння водіїв й інших учасників дорожнього руху, що привели до ДТП.

Так, переглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП апеляційний суд зазначає слідуюче.

Пункт 1.3 ПДР України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 ПДР України вказано, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пункту 2.10 а) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Пунктом 2.10 в) ПДР України визначено, що водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Відповідальність за статтею 122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Отже, умовою відповідальності за вказаними нормами є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями, а також залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вказані вимоги були виконані в повному обсязі.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Так, у ході перегляду справи апеляційним судом підтверджено, що ОСОБА_1 21 липня 2021 року о 11:50 годині на площі Стрілецьких дивізій, 223, під час керування автомобілем Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи на порушення вимог пункту 10.9 ПДР України, не впевнився в безпеці маневру при здійсненні руху заднім ходом та допустив зіткнення з автомобілем Renault - Meganescensc, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене статтею 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 у порушення вимог пунктів 2.10 а), 2.10 в) ПДР України будучи причетним до ДТП залишив місце ДТП, за що передбачена адміністративна відповідальність за статтею 122-4 КУпАП.

Переглядаючи справу в межах доводів поданої апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова судді суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винним у порушенні ним пунктів 2.10 в), 10.9 ПДР України та вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 254550 від 21 липня 2021 року (а.с.2), протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 254551 від 21 липня 2021 року (а.с.3), схемою ДТП(а.с.4), рапортом працівника поліції від 21 липня 2021 року (а.с.5) письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 21 липня 2021 року(а.с.9) та протоколом судового засідання від 20 жовтня 2021 року (а.с.41-42), під час якого потерпіла давало пояснення, поясненнями ОСОБА_1 (а.с.10) в яких вказано, що він випив горілки та не впорався з керуванням і в наслідок чого пошкодив інший автомобіль.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом IX «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що протоколи про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за статтями 124, 122-4 КУпАП відповідають вимогам статті 256 КУпАП, містять всі необхідні данні, які характеризують об`єктивну сторону складів правопорушень, передбачених статтями 124 та 122-4 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди), що прямо закладено в диспозиції даних статей, усі вони перевірені та встановлені під час розгляду справи суддею суду першої інстанції та перегляді справи апеляційним судом. Протоколи підписані особою, яка їх склала із зазначенням всіх необхідних даних, та особою відносно якої їх було складено. Будь -яких зауважень особа, відносно якої складено протоколи, не зазначила в них, окремих заяв/скарг не подавала, дій працівників поліції у визначеному законом порядку не оскаржувала.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пунктів 2.10 в), 10.9 ПДР України та наявності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбаченого статтею 124 та статтею 122-4 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи. При цьому суддя суду першої інстанції зробив правильний висновок про те, що на день розгляду справи в суді сплинули строки накладення адміністративних стягнень, передбачені статтею 38 КУпАП, у зв`язку з чим на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП закрив провадження у цій частині.

Відтак постанова судді Зміївського районного суду Харківської області від 15 листопада 2021 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП та закриття провадження по справі відносно нього за вказаними статтями КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування в цій частині відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП.

Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП

Суд першої інстанції правильно вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 444972 від 21 липня 2021 року (а.с.1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 8); поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 10) та поясненнями свідків (а.с.11-12).

Надавши оцінку доказам у справі, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не підтверджується матеріалами справи.

Згідно з пунктом 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП апеляційний суд дійшов висновків, що його вина у вчиненні даного правопорушення підтверджується матеріалами справи у їх сукупності.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що фіксація відмови від проведення огляду на стан сп`яніння була через значний проміжок часу не заслуговують на увагу зважаючи на ту обставину, що матеріали справи містять достатньо належним чином зібраних та перевірених доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 122-4 КУпАП. Відтак посилання скаржника, що огляд проводився не на місці зупинки транспортного засобу та через значний проміжок часу спростовуються матеріалами справи в їх сукупності.

Крім того, порушень під складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, судом виявлено не було.

Також, слід зазначити, що доводи ОСОБА_1 про те, що в діях працівників поліції є порушення вимог Інструкції не знайшли свого підтвердження та не дають підстави для висновку про відсутність у його діях події та складу адміністративного правопорушення та не впливають на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі, оскільки встановлено, що у водія мались ознаки сп`яніння та він був зобов`язаний виконати вимоги пункту 2.5. ПДР України.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення є лише одним із доказів у справі, в той же час, суд першої інстанції, при ухваленні постанови, дослідив та дав оцінку усім доказам у справі у їх сукупності.

Висновки суду

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130, статтями 124 та 122-4 КУпАП є правильною та обґрунтованою.

Стягнення за частиною 1 статті 130 КУпАП накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник адвокат Рогозін Сергій Леонідович, - залишити без задоволення.

Постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 15 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль