Справа № 523/628/24
Номер провадження 3/523/690/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2024 р. м. Одеса

року суддя Суворовського районного суду м. Одеси Позняк В.С., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, за змістом протоколу проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2023 року о 16.58, ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Чорноморського Козацтва 159 в м. Одесі, керував транспортним засобом «Renault» р/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння згідно висновку лікаря №003083, тим самим порушив вимоги п. 2.9 (а) «Правил дорожнього руху".

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що у вказаний день не керував транспортним засобом, а знаходився біля автомобіля, який був на стоянці на АЗС. Під`їхали працівники поліції, на їх прохання надав документи, однак поліцейські зазначили, що вони підозрюють, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та запропонували йому проїхати для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`янінні, він погодився, хоча вказував що не керував транспортним засобом. У поясненнях наданих у судовому засіданні , ОСОБА_1 категорично не визнав свою вину, при цьому зазначив, що не погоджується із складеним відносно нього протоколом, так як не керував транспортним засобом, а лише знаходився біля нього, у зв`язку з чим, просив справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Попроцький Д.М. надав до суду заяву про можливість слухати справу в його відсутність. Крім того, подав до суду письмові пояснення в яких зазначив, що не згоден з притягненням ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, та вважав що справа підлягає закриттю за відсутності полії та складу злочину. Захисник у свої поясненнях зазначив перелік порушень з боку працівників поліції, а саме вказав, що відеозапис долучений до матеріалів про адміністративне правопорушення, починається з моменту, коли ОСОБА_1 спілкується з працівниками поліції біля автомобіля, однак доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом не надано, крім того особа яка проводила відеозйомку не представилась, не підтвердила свої повноваження, ОСОБА_1 не були роз`яснені права та обов`язки особи що притягається до адміністративної відповідальності. Захисник вказав, що доданий до матеріалів протокол не має доказів того, що автомобіль марки «Рено» д/н НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, підстави зупинки також не зазначені. Так, захисник вказав, що у вказаних матеріалах відсутні достатні докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, під час складання протоколу, працівниками поліції було грубо порушено норми законодавства, наданий відеозапис не є повним та безперервним, порушена Інструкція та порядок проходження огляду на стан алкогольного спяніння, а саме не було зазначено ознаки сп`яніння, після отриманої поліцейським незгоди ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою тесту «Драгер», поліцейський не склав акт огляду з відмовою ОСОБА_1 , не склав направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до відповідного закладу охорони здоров`я, що на думку захисника свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений безпідставно.

Дослідивши пояснення ОСОБА_1 , надані ним у судовому засіданні, якими він повністю заперечував факт порушення ним правил дорожнього руху, та письмові пояснення захисника Попроцького Д.М. судом було досліджено матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме:

-Протокол серії ААД № 731202 від 26.12.2023 року, (а.с.1)

-Висновок щодо результатів медичного огляду від 26.12.2023 року(а.с.4)

-Відеозапис долучений до матеріалів (а.с 5)

Під час дослідження судом відеозапису, долученого співробітниками поліції до протоколу, встановлено, що відеозапис з ПВР № 471639, 001992, 471324 не містить в собі моменту зупинки працівниками поліції транспортного засобу «Renault» р/н НОМЕР_1 , при перегляді даного відеозапису не зафіксовано що даний автомобіль був зупинений працівниками патрульної поліції в результаті порушення водієм ПДР України. Крім того, долучені відеозаписи містять окремі відеофайли, а не повний та безперервний відеозапис з моменту зупинки водія та факту вчинення адміністративного правопорушення до складання протоколу, як цього вимагає «Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, у зв`язку з чим, відтворити дії співробітників поліції та ОСОБА_1 з моменту зупинки та до часу складання протоколу суд позбавлений, яким чином та які були підстави для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не встановлено, так як в порушення вимог закону даний проміжок часу не зафіксовано відеозаписом. Відтворити вказані події за допомогою відеозапису суд позбавлений.

Так, матеріли справи містять протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №731202 від 26.12.2022 в якому в розділі «свідки» зазначено ПВР 471639, 001992, 471324. Проте, даний диск не може бути визнаний доказом так як не відтворює дані з початку для перегляду та не містить відомостей щодо даних обставин справи. Вказаний відеозапис суд визнає неналежним та недопустимим доказом.

При цьому суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію з моменту зупинки водія та факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299 (в подальшому Інструкція від 18.12.2018). Відповідно до п. 5. розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. На думку суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Також слід вказати, що п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Тобто, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault» р/н НОМЕР_1 та допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, згідно позиції викладеною у постанові ВС України від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Аналіз законодавства, що регулює виниклі правовідносини, свідчить про те, що встановлено обов`язковість використання під час огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості їх застосування фіксування результатів огляду у присутності двох свідків. Вказане свідчить про надання такому доказу як відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) ознак найважливішого доказу для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім цього, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 , таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин оправи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З об`єктивної сторони склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також в передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 256. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Норма ст. 130 КУпАП за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності є бланкетною та відсилає до Правил дорожнього руху України. Разом із тим, в порушення ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №731202 від 26.12.2023 р. не зазначено які саме пункти Правил дорожнього руху України були порушені ОСОБА_1 , що призвели до притягнення його до відповідальності за ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 категорично зазначив, що не керував транспортним засобом, а знаходився біля нього. Крім того, транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу, або в ньому, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом та не може бути спеціальним субєктом водієм.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, корує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, знаходження в транспортному засобі, або біля транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані, не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відсутність у справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного (наркотичного) сп?яніння - виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 130 КУпАТ, оскільки не містить необхідної для об`єктивної сторони адміністративного правопорушення доведення факту керування транспортним засобом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що працівниками патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.. 130 КпАП України було грубо порушено норми закону, порушено порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак саму процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння суд визнає незаконною. Аналіз матеріалів справи відносно ОСОБА_1 дають суду підстави вважати, що докази, долучені до протоколу та досліджені у судовому засіданні, не містять фактичних даних, на основі яких можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із наданих відеозаписів вбачається, що в момент як працівники патрульної поліції зупинились, автомобіль стояв на узбіччі і факт керування ОСОБА_1 цим автомобілем, або порушення інших ПДР України з відеозаписів працівників поліції, які маються в матеріалах справи, взагалі не вбачається.

Більше того, відеозапис розпочинається із того, що працівниками поліції у відповідності до ст.35 Закону України «Про національну поліцію», не повідомлено ОСОБА_1 причини зупинки, якщо така мала місце у випадку керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Враховуючи вищевикладене, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№ 731202 від 26.12. 2023 року у такому вигляді викликає обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ст.62 ч.3 Конституції України тлумачиться на користь ОСОБА_1 ..

Відповідно, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення, який в свою чергу складений з порушеннями, не узгоджується з матеріалами долученими до матеріалів, та не може бути єдиним доказом доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та які повністю протирічать поясненнями ОСОБА_1 наданими суду та не утворюють тієї достатньої сукупності фактів, що б без заперечливо свідчила про наявність в діях особи складу інкримінованого правопорушення та не залишала жодного розумного сумніву в цьому.

Верховний Суд у своїй постанові від 08.07.2020 року по справі №463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

При оцінювані зібраних за справою доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи недостатньо доказів, які встановлюють наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та провину ОСОБА_1 у його вчиненні.

Суду не надані належні та допустимі докази порушення ОСОБА_1 пункту 2.9 Правил дорожнього руху, натомість в матеріалах справи містяться докази порушення поліцейським порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, дослідивши надані матеріали, враховуючи вищевикладене в сукупності, а саме суперечливий характер інформації, котра міститься в матеріалах справ, неузгодженість наданих доказів між собою, порушення з боку працівників поліції порядку складання протоколу, відсутність у матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та як результат позбавлення суду можливості відтворити в повному обсязі події зазначені в протоколі для вирішення питання щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбачено ст. 130 ч.1 КпАП України, а також враховуючи положення ст.62 Конституції України про тлумачення сумнівів на користь особи, яка притягується до відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 27, 38, 40-1, 130 ч.1, 213, 247,251,283, 284 ч.1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 ч.1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.С. Позняк