Провадження №: 3/755/330/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" січня 2024 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Деснянського УП ГУНП у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріної О.І. від 29 грудня 2023 року було задоволено подання голови Деснянського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року Вінтоняка Р. про направлення матеріалів цієї справи на розгляд до іншого суду, оскільки ОСОБА_2 працює помічником судді Деснянського районного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2024 року, головуючою суддею визначено Мельниченко Л.А.

Згідно даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №53211 від 13 листопада 2023 року: «13 листопада 2023 року о 19 годині 40 хвилин в АДРЕСА_3 ОСОБА_1 вчиняв психологічне і економічне домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: кричав, нецензурно висловлювався, погроза з приводу розподілу майна та несплати навчання дитини.»

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що він з 2005 року перебуває у шлюбі зі ОСОБА_2 , вони мають двох дітей 2006 та 2018 років народження. З листопада 2022 року вони не проживають разом. На цей час у Деснянському районному суду міста Києва винесено рішення про стягнення з нього суми аліментів, та у провадженні суду знаходиться справа про розлучення. Він проживає окремо, допомагає дітям, привозить гроші та продукти. 13 листопада 2023 року він приїхав до ОСОБА_2 , передав 400 доларів США на утримання дітей, та повідомив, що у нього складності і він одразу не має можливості надати повну суму, необхідно для спати за навчання старшому сину, тому сказав, що надасть пізніше. ОСОБА_2 була цим незадоволена, розпочався конфлікт. Він раніше неодноразово їй казав, що не буде з нею ділити майна і усе залишить, при тому, що більшість майна, у тому числі квартири, земельні ділянки були оформлені саме на неї. Коли ОСОБА_2 висловлювала свої незадоволення, то він їй повідомив, що буде звертатися до суду за поділом майна, яке їм належить на праві сумісної власності, тому просив надати йому документи для оформлення позову. ОСОБА_2 категорично заперечила, сказали, що для звернення до суду документи не потрібні, або їх можливо отримати з реєстрів. Також, ОСОБА_2 сказала, що документів у квартирі немає, бо вона їх віддала іншій особі. Його це обурило і він пішов у кімнату подивитися, де документи. ОСОБА_2 викликала працівників поліції. Він не чинив ніякого тиску, не влаштовував конфлікту, тому просить закрити провадження.

ОСОБА_2 підтвердила, що її чоловік з нею не проживає, вони розлучаються. Він на неї психологічно тисне, приходить коли бажає, кричить. У той день він прийшов без попередження. У квартирі вона пояснила, що документи на майно йому не надасть, роз`яснила, що він може усе узяти в реєстрах. Після чого, чоловік сказав, що не дасть кошті на навчання старшому сину, кричав на неї, розкидав у кімнаті речі. Вона викликала поліцію, заяв та пояснень працівникам поліції вона не писала. Наполягає на притягненні чоловіка до відповідальності.

У судовому засіданні було оглянуто диск з відеозаписом працівників поліції. Працівники поліції приїхали до квартири. ОСОБА_2 повідомила, що чоловік застосував до неї психологічне насильство та пішов. Приходить ОСОБА_1 та питає, що від нього необхідно. Один працівник поліції залишається у квартирі, а ОСОБА_1 з іншим ідуть на загальний балкон та спілкуються на різні теми. ОСОБА_1 повертається до квартири, працівники поліції спілкуються, складають протокол. ОСОБА_1 питає чи може він надати пояснення по суті. Працівники поліції кажуть, що якщо він надасть пояснення, то вони будуть вимушені скласти протокол і на його дружину. ОСОБА_1 каже, що краще не буде давати пояснення, але не розуміє за що відносно нього складається протокол. У подальшому, отримавши від працівників поліції дозвіл піти, ОСОБА_1 прощається з дитиною, повідомляє дружині, що буде сплачувати офіційну суму аліментів та уходить з квартири.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку ОСОБА_2 , дослідивши матеріали, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, переглянувши відозапис, - суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Розташування зазначеної статті у Главі 14 КУпАП «Адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку» свідчить, що об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадський порядок і громадську безпеку.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Ознак насильства:

дії кривдника носять умисний характер;

дії кривдника спричиняють фізичну або психологічну шкоду потерпілій особі;

дії кривдника є порушенням прав та свобод людини і громадянина;

асиметрія сил, тобто значна перевага сил кривдника (фізичних, психологічних, владних, економічних, тощо) по відношенню до постраждалої особи.

Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.

Насильство протікає за циклом і має постійну повторюваність, доки жертва не знайде у собі сили розірвати це коло.

Конфлікт - зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій усіх осіб, що залучені до конфлікту.

Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але назавжди до цього призводить.

Зміст сімейного конфлікту складають: міжособисті відносини і правові і моральні обов`язки, які пов`язані із реалізацією функції сім`ї, а саме: репродуктивної, виховної, господарсько-економічної, реактивної (взаємодопомога, підтримка здоров`я, організація відпочинку) комунікативної і регулятивної.

Сімейний конфлікт є однією з найпоширеніших форм конфлікту. Таким чином, конфлікти у сім`ї - це протиборство між членами сім`ї на основі зіткнення протилежно спрямованих мотивів та поглядів.

На підставі наведеного суддя приходить до висновку, що відсутні належні та допустимі докази, які б беззаперечно підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, фактично між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся сімейний конфлікт.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що в судовому засіданні не було встановлено в діях ОСОБА_1 ознак вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, то провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В свою чергу, суд враховує, що Законом України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 173-2, 40-1, 247, 25-252, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням норм статей 287-279 КУпАП, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.А. Мельниченко