Номер справи 220/350/24
Номер провадження 3/220/237/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 1 Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше до адміністративної відповідальності не притягалась, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає: АДРЕСА_2 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

08.02.2024 року приблизно о 13-00 год. комісією з перевірки житлово-побутових умов проживання була перевірена за місцем мешкання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , яка маючи на утриманні не малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухиляється від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо забезпечення необхідного стану житла, навчання, та виконання санітарних умов проживання дітей, а саме на момент перевірки ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, при цьому поводила себе агресивно, в приміщенні будинку був безлад та не прибрано, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не з`явилася. Про дату та місце розгляду справи повідомлена у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується її підписом. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду вона не направляла та про причини неявки не повідомила. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки вона належно повідомлена про розгляд справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КпАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КпАП України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у скоєному адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, у тому числі свідоцтвом про народження дитини, згідно якого матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ) вказана ОСОБА_1 ; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 368331 від 20.02.2024 р., згідно якого викладені обставини скоєного правопорушення. В поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначила, що з протоколом та своїми правами ознайомлена, з порушенням згодна; письмовими поясненнями самої правопорушниці, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та на окремому аркуші, відповідно до яких вона свою провину визнала; актом обстеження умов проживання від 08.02.2024 року згідно якого в будинку де мешкає неповнолітній ОСОБА_2 , брудно, відчутній запах табаку, на столі розкиданий табак, діти не виходять на онлайн навчання, у зв`язку з тим що у дітей поламані телефони. ОСОБА_3 купили телефон, та пообіцяли виходити на онлайн навчання. Від батька чути запах алкоголю; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , згідно яких вона пояснила, що 08.02.2024 року приблизно о 15-00 годині, до неї додому прийшли знайомі її доньки ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_2 , та ОСОБА_6 . Під час бесіди з ОСОБА_2 вона зрозуміла, що його мати ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, тому ОСОБА_7 не бажає повертатись додому. 09.02.2024 року вона пішла до ОСОБА_1 , та повідомила їй, що її син ОСОБА_2 та син її співмешканця ОСОБА_6 знаходяться у неї вдома, та ОСОБА_1 в свою чергу відповіла, що вона зараз не може прийти та забрати їх додому, тому попросила ОСОБА_4 щоб вони пожили у неї; поясненнями свідка ОСОБА_8 , викладеними на окремому аркуші; поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких він пояснив, що 08.02.2024 року зранку він знаходився за місцем мешкання, та приблизно о 13-00 годині до них додому приїхала комісія з перевірки житлово-побутових умов проживання, в цей час мати знаходилась вдома за місцем мешкання, та приблизно о 14-00 годині він зі своїм братом ОСОБА_6 пішли гулити до ОСОБА_4 . Після чого через деякий час, йому подзвонила мати ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та почала його ображати та казати щоб він з братом ішли додому, але він відмовився тому що боявся що матір в стані алкогольного сп`яніння може вдарити його. 08.02.2024 року о 19-00 годині, додому до ОСОБА_4 прийшов ОСОБА_9 та забрав свого сина ОСОБА_6 , а він залишився. 09.02.2024 року приблизно о 12-40 годині до ОСОБА_4 приїхала поліція, та відвезла його додому, та коли він приїхав додому матері вдома не було, та з`явилась додому вона лише 10.02.2024 року, та була відсутня з 08.02.2024 року, та не займалась його вихованням.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Аналізуючи зібрані докази по справі, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КпАП України, а саме, ОСОБА_1 будучі матір`ю неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання свого неповнолітнього сина, в порушення вимог ст. 150 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Докази щодо неналежного забезпечення порушником навчання свого неповнолітнього сина суду не надані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 , враховуючи особу правопорушника, а саме те, що дані, які б з негативного боку характеризували ОСОБА_1 суду не надані, порушник офіційно не працює, має на утриманні неповнолітнього сина, враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 у скоєному нею адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, яким є скоєння правопорушення вперше, та відсутність обтяжуючих вину порушника обставин, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП у вигляді попередження, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, ч. 1 ст. 184 КпАП України суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави на розрахунковий рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) -02895834, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: О.А. Дурач