Номер провадження: 33/813/847/24
Номер справи місцевого суду: 518/133/24
Головуючий у першій інстанції Тарасенко М. С.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 Батченко О.О. про поновлення строку на апеляційне скарження постанови Ширяївського райсуду Одеської обл. від 18.01.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст.ст. 124, 122-4, КУпАП

установив:

Зазначеною постановою Ширяївського райсуду Одеської обл. від 18.01.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст.ст. 124, 122-4, КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн 60 коп.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, захисник Батченко О.О. в інтересах ОСОБА_1 12.02.2024 подала апеляційну скаргу, в якій також порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтувала тим, що копія постанови була отримана в кінці січня 2024, після чого 01.02.2024 було укладеного договір про надання правової допомоги з нею.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, водночас захисник Батченко О.О. направила на адресу апеляційного суду заяву, в якій просила розглядати апеляційну скаргу за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Приписами ст. 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Аналогічні положення щодо оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення містить ч. 2 ст. 294 КУпАП, якою, серед іншого, також передбачено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Норми діючого КУпАП не містять переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку оскарження постанови суду. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до усталеної судової практики, підстави пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова датована 18.01.2024, а тому строк на апеляційне оскарження обчислюється із зазначеної дати та закінчився 29.01.2024.

Відповідно до відмітки штемпеля вхідної кореспонденції Одеського апеляційного суду на апеляційній скарзі, захисником ОСОБА_2 вона подана 12.02.2024 тобто із пропуском встановленого ст. 294 КУпАП строку (а.с. 23).

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, водночас просив справу розглядати за його відсутності (а.с. 14,15). Копію оскаржуваної постанови суду він отримав 18.01.2024, тоді як апеляційна скарга подана лише 12.02.2024 із посиланням на те, що 01.02.2024 він звернувся за юридичною допомогою до адвоката.

Більш того, захисник не конкретизує дату отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови, зазначивши, що він отримав її «у кінці січня», про також міститься розписка на останньому аркуші справи, однак без будь-яких додаткових відміток.

В той же час, в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 про отримання копії постанови саме 18.01.2024. Окрім того, зазначена постанова 18.01.2024 була розміщена в ЄДРСР, що підтверджує ту обставину, що вона була виготовлена саме в цей день та відповідно була отримана особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Водночас, жодних обставин, які можуть свідчити про наявність перешкод для подання апеляційної скарги у встановлений законом строк, як то неможливість звернення за юридичною допомогою у межах встановленого ст. 294 КУпАП десятиденного строку зазначено не було.

Більш того, апеляційний суд наголошує, що в оскарженій постанові роз`яснено порядок та строки її оскарження.

Будь-яких інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду захисник не надала та не посилається на інші обставини, що перешкоджали реалізувати своєчасно своє право на оскарження постанови суду.

Апеляційний суд також зауважує, що одним із елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження судового рішення, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника судового розгляду.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 29.10.2010 Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення у справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим клопотання захисника ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга разом із доданими матеріалами підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 7, 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника Батченко О.О., в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ширяївського райсуду Одеської обл. від 18.01.2024 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст.ст. 124, 122-4, КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника Батченко О.О повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца