Провадження №3-в/337/15/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі подання начальника Хортицького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови суду про накладання адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2024р. начальник Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Запорізькій області ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.07.2021р. про накладання на ОСОБА_1 за ч.1 ст.183-1 КУпАП адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт. Дана постанова отримана органом пробації та прийнята до виконання 22.09.2021р.

За направленими на адресу проживання правопорушниці викликами про необхідність явки до Хортицького РВ на 01.10.2021 та 11.10.2021 для ознайомлення з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт та отримання направлення для відбування суспільно корисних робіт, призначених постановою суду, ОСОБА_1 не з`явилася.

12.10.2021 працівниками відділу пробації здійснений вихід за адресою проживання правопорушниці, але двері квартири ніхто не відчинив. В дверях квартири був залишений виклик на 18.10.2021.

19.10.2021 працівниками відділу пробації було встановлено номер телефону ОСОБА_1 та в телефонному режимі проведено бесіду. Правопорушниця ОСОБА_1 повідомила, що за вказаною в постанові суду адресою не проживає та назвати нову адресу проживання відмовилась. А також відмовилась від явки до уповноваженого органу з питань пробації. Того ж дня органом пробації на підставі п.13.10 Наказу Міністерства юстиції від 19.03.2013 року «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт», з метою з?ясування факту проживання (перебування) порушниці за вказаним у постанові суду місцем проживання, направлені запити до відділу поліції N?5 ГУНП в Запорізькій області, Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя та до управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

Згідно повідомлення Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, отриманого 01.12.2021, встановлено, що ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 12.12.2000 по 28.12.2000.

17.12.2021 Хортицьким РВ отримано повідомлення з ВП №5 ГУНП в Запорізькій області, що на виконання запиту Хортицького РВ місце перебування ОСОБА_1 не встановлено. Двері квартири за адресою, вказаною у постанові суду, ніхто не відчинив. Сусіди при опитувані пояснити, хто мешкає у вказаній квартирі надати пояснень не змогли, але при цьому повідомили, що мешканців цієї квартири не бачили тривалий час, прізвище ОСОБА_3 чують вперше. Того ж дня працівниками Хортицького РВ філії ДУ «Центр пробації в Запорізькій області розпочаті додаткові заходи з метою отримання додаткової інформації про можливе місце перебування порушниці. Зроблені запити до закладів охорони здоров?я за місцем проживання правопорушниці, адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Запорізькій області та Хортицького районного суду. Однак, вжитими заходами місце знаходження правопорушниці не встановлено.

23.12.2021, 21.02.2022, 23.06.2022 до Хортицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області направлялись листи щодо ініціювання перед судом питання про оголошення правопорушниці ОСОБА_1 у розшук, але відповідь Хортицьким РВ не отримано.

На направлені виклики та смс-повідомлення ОСОБА_1 не реагує. Станом на 17.04.2024 ОСОБА_1 стягнення у виді суспільно корисних робіт не відбула, за даними РАЦС актовий запис про смерть відсутній, до кримінальної відповідальності не притягувалась.

З часу набуття законної сили постанови суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт минуло більше ніж два роки, тому вважає за необхідне застосувати щодо неї подібні правовідносини, які передбачені у п.1 ч.1 ст. 80 КК України, і звільнити її від відбування адміністративного стягнення на підставі закінчення строку давності виконання.

В судове засідання представник органу пробації не прибув, подав заяву про розгляд подання у його відсутність, подання підтримує та просить його задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ст.298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Статтею 325-1 КУпАП передбачено, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили.

Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.325-4 КУпАП у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.07.2021р. у справі ЄУН 337/3206/21, провадження №3/337/1054/2021, ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Постанова набрала законної сили 23.07.2021р. та направлена для виконання до Хортицького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, куди надійшла 22.09.2021р.

В порядку виконання постанови органом пробації неодноразово здійснювався виклик правопорушниці за зазначеною в постанові суду адресою, з метою перевірки факту проживання (перебування) останньої за вказаною у постанові суду адресою місця проживання до ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) направлялись відповідні запити.

Згідно з повідомленням ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 17.12.2021р., місце перебування ОСОБА_1 не встановлено. В телефонному режимі ОСОБА_1 повідомила, що за вказаною в постанові суду адресою не проживає та назвати нову адресу місця мешкання відмовилась. Також, відмовилась від явки до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до п.13.13 Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого наказом Мінюсту №474/5 від 19 березня 2013 року (далі - Порядок), якщо після перевірки за місцем проживання порушника встановлено, що він за цим місцем не проживає, місцеперебування його невідоме або наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови.

В даній справі судом встановлено, що постанова суду про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт не була виконана з об`єктивних причин через відсутність правопорушника за місцем проживання та неможливістю встановити його місце мешкання, що унеможливлює виконання постанови суду.

При цьому, суд вважає, що органом пробації вжито всіх належних та достатніх заходів для встановлення місця проживання (перебування) правопорушника, з`ясування причин неможливості виконання постанови суду та вищевказаним Порядком передбачено право органу пробації звернутися до суду із поданням щодо вирішення питання подальшого виконання постанови суду.

Вирішуючи це питання, суд виходить з того, що КУпАП не містить регулювання певної частини питань, пов`язаних з примусовим виконанням постанов про накладання адміністративного стягнення, зокрема строків давності виконання судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п.3.4 і 3.6. свого рішення від 11.10.2011р. (справа №10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вже зазначалось, законодавцем залишено поза сферою правового регулювання питання щодо строків виконання постанов про накладання адміністративного стягнення, створивши тим самим ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Особа, на яку накладено певний вид стягнення, не може перебувати в потенційному очікуванні виконання фактично покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і правопорушником відповідні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання судового рішення про накладення стягнення.

Такі строки встановлені ст.80 КК України, яка регламентує питання звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Таким чином, порушено інший фундаментальний принцип права - принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст.80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду в той час, коли адміністративне правопорушення на відміну від кримінального правопорушення є менш суспільно небезпечним.

Враховуючи вищевказане, суд вважає необхідним в даній справі застосувати аналогію закону, а саме норми п.1 ч.1 ст.80 КК України, відповідно до якої особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Обставин, які б свідчили про зупинення чи переривання цього строку, судом не встановлено.

Згідно з наявною в справі інформацією ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ухилення від відбування суспільно корисних робіт чи до кримінальної чи відповідальності за злісне ухилення від відбування суспільно корисних робіт не притягувалась, інших правопорушень не вчинила, тобто факт її ухилення від відбування суспільно корисних робіт судом у визначений законом спосіб (ст.62 Конституції України) не встановлений.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що постанова про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт не виконана протягом більше 2-х років з моменту набрання законної сили та з об`єктивних причин, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_1 від відбування цього адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови суду.

Таким чином, подання органу пробації слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.9 Конституції України,ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.2,7,298,304 КУпАП України,ст.80 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Хортицького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 12 липня 2021р. у справі ЄУН 337/3206/21, провадження №3/337/1054/2021, у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови суду.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя М.В.Сидорова