П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/370/24

Провадження № 3/348/246/24

02 травня 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У с т а н о в и в :

10.02.2024 о 02:49 год. в с. Назавизів по вул. Грушевського, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Citroen C4", державний номерний знак НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера "Drager Alcotest" 6810, тест 4708, результат 0,67% проміле, з результатом згідний, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

01.04.2024 о 10:33 год. в м. Надвірна по вул. Мазепи, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Citroen C4", державний номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри, тремтіння рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Викладене підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення ААД № 586983 від 10.02.2024, ААД № 585641 від 01.04.2024, відеозаписами, рапортом, квитанцією до протоколу на алкотестері "Drager Alcotest" 6810, тест № 4708, результат 0,67% проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (відмова), направленням на огляд в заклад охорони здоров`я від 01.04.2024 (відмова) та іншими матеріалами справи.

В судові засідання 07.03.2024, 29.03.2024, 12.04.2024 та 02.05.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належно шляхом направлення судової повістки за місцем його проживання, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 586983, яка повернута до суду без вручення з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою", а також за місцем його реєстрації, що є зазначеним місцем проживання в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 585641, яка також повернута до суду без вручення з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою". Окрім цього, ОСОБА_1 про день та час розгляду справи повідомлявся в телефонному режимі, проте відмовився розмовляти із секретарем судових засідань, а також був повідомлений через систему "Електронний суд".

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Враховуючи, що ОСОБА_1 обізнаний про складання відносно нього двох протоколів про адміністративне правопорушення та розгляд справи в Надвірнянському районному суді Івано-Франківської області, правильність адреси місця проживання засвідчив своїм підписом в протоколі, іншої адреси, на яку направляти судові повістки, не повідомив, в нього наявний електронний кабінет, зацікавленості в розгляді справи не виявив, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом досліджено відеозаписи подій, з прикладеного до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 586983 відеозапису вбачається, що працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1 , який рухався під час дії комендантської години, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгеру» на що останній погодився, результат показав 0,67% проміле, з результатом згідний, в медичний заклад їхати відмовився. Будь-яких претензій працівникам поліції не висловлював.

З прикладеного до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 585641 відеозапису вбачається, що працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1 , причина зупинки - під час руху транспортного засобу користувався засобами зв`язку, тримаючи їх у руці. З причиною зупинки був згідний. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгеру», на що він відмовився, і погодився проходити огляд в медичному закладі. Проте, після того, як ОСОБА_2 сів в патрульний автомобіль, він категорично відмовився їхати в медичний заклад і проходити огляд на місці зупинки. Будь-яких претензій працівникам поліції не висловлював.

Під час складання протоколів процесуальні права ОСОБА_1 було роз`яснено, зі змістом протоколу ознайомлено, від керування автомобілем усунено. Обидва протоколи ОСОБА_1 підписав.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Відповідно до ст. 62 Конституції України Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні сумнівів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у суду не виникає, всі докази суд вважає належними та допустимими, зупинка працівниками поліції є правомірною, у зв`язку із чим вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, проте за ч. 1 ст. 130 КУпАП на нього складено вже два протоколи, із врахуванням характеру скоєного та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за правилами накладення адміністративного стягнення, зазначеними в статті 36 КУпАП, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп. на користь держави.

Керуючись ст. 23, 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 268, 283-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави (отримувач: ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37951998, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (стандарт IBAN) UA0009001, Код класифікації доходів бюджету 21081300 (протокол про адміністративне правопорушення ААД № 586983 від 10.02.2024) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О. Ю. Максименко