Справа № 349/579/24
Провадження № 33/4808/586/24
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю водія ОСОБА_1 , його захисника Гринчишина І.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами захисників Романківа І.М. та Гринчишина І.Я. на постанову Рогатинського районного суду від 23 квітня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням штрафу 17 000 грн. і позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 17 березня 2024 року приблизно о 4 год. 50 хв. керував транспортним засобом ВАЗ 21154, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Рогатині по вул. Галицькій з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідальність за що передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Романків І.М. вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через істотні порушення процесуального та матеріального права. Зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і згідно відеозапису останній виходив з автомобіля з пасажирського місця, а не місця водія, а саму особу водія поліцейські не встановили. Враховуючи те, що ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу, підстав для проходження огляду на стан сп`яніння у нього не було. Вказує, що ОСОБА_1 не було вручено копії процесуальних документів, в тому числі копію протоколу про адміністративне правопорушення, чим позбавлено його право на захист. Сама постанова на думку апелянта не відповідає вимогам національного законодавства та практиці суду касаційної інстанції. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 також вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через істотні порушення процесуального та матеріального права. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубими порушеннями норм права. При проведенні огляду не було забезпечено право на захист ОСОБА_1 , оскільки йому не було роз`яснено його права, а сама процедура огляду не відповідає змісту як нормам КУпАП так і нормам підзаконних нормативно-правових актів. В протоколі немає посилання на технічний прилад, яким поліцейські хотіли освідувати ОСОБА_1 . Вказує, що ОСОБА_1 не було вручено копії процесуальних документів, в тому числі копію протоколу про адміністративне правопорушення, чим позбавлено його право на захист. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, пояснення водія ОСОБА_1 , його захисника Гринчишина І.Я. про підтримання апеляції та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова суду щодо ОСОБА_1 не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без прояву обвинувального ухилу і суворо додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

При підтвердженні вини ОСОБА_1 суд перелічив окремі процесуальні документи, але при цьому не розкрив їх доказового змісту, не вказав, що саме вони підтверджують чи спростовують. Такий виклад обвинувачення є неправильним й неприпустимим, оскільки залишає сумніви у доведеності вини водія.

Апеляційний суд не може спростувати доводи захисника, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і її було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.

Обгрунтованими є доводи захисників про те, що їх підзахисному не було вручено копію протоколу про правопорушення, що є порушенням ст. 254 КУпАП і свідчить про те, що йому не пред`явлено адміністративне обвинувачення, що є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянтів про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови.

Не всі апеляційні доводи апеляції дають підставу для скасування постанови суду, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисників Романківа І.М. та Гринчишина І.Я. задовольнити, постанову Рогатинського районного суду від 23 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький