ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/1456/23 Номер провадження 33/814/327/24Головуючий у 1-й інстанції Кашуба М. І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Морозова Вадима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 28.08.2023 року, на 19 км автодороги Полтава-Олександрія, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу алкотест Драгер 7510, зі згоди водія. Результат 1,30%, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Морозов В.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення.

Зокрема вказує на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та ознак алкогольного сп`яніння в нього.

Звертає увагу на нероз`яснена прав водієві та психологічний тиск на нього з боку працівників поліції.

Вважає, що розгляд справи відбувся в місцевому суді поверхнево, без з`ясування всіх істотних обставин по справі.

За змістом ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, законом не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшли до апеляційного суду 04.12.2023.

Розгляд справи призначався на 18.12.2023, 05.02.2024, 19.02.2024, про що притягнута особа та його захисник були належним чином повідомлені.

Про те, 18.12.2023 ОСОБА_1 було подано заяву про відкладення судового засідання з метою забезпечення його в режимі відеоконференції та 16.02.2024 про відкладення розгляду у зв`язку з хворобою.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_1 уклав договір про надання юридичних послуг з компанією Human Rights та його інтереси представляли захисники Морозов В.Ю. та Рясний В.Д.

Подаючи чергову заяву про відкладення розгляду справи 16.02.24, яка призначена на 19.02.24, правопорушник не був позбавлений права здійснювати участь в судовому процесі через своїх захисників, які були належним чином повідомлені про розгляд справи. При цьому, адвокат Рясний В.Д. приймав участь в попередньому судовому засіданні 05.02.2024.

Враховуючи, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, з метою забезпечення своєчасного розгляду справи, апеляційний суд визнає можливим відповідно до ст. 268 КУпАП проведення судового розгляду у відсутність правопорушника та його захисників на підставі документів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №045267 від 28.08.2023 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

роздруківка проходження тестування на стан алкогольного сп`яніння з алкотестеру «Драгер» з результатом 1,30%,

акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу,

записи з бодікамер працівників поліції,

рапорт поліцейського.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається під`їзд поліцейського автомобіля з проблисковими сигналами до автомобіля Renault Megane.

На питання працівника поліції «Куди направляєтесь?», водій відповідає «На ставок».

Під час спілкування поліцейський повідомляє водію, що прийшло орієнтування на цю машину, а тому він був зупинений не просто так.

Під час перевірки документів та спілкування з водієм, особу якого встановлено як ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру.

Після проходження огляду з позитивним результатом 1,30%, незгоди щодо якого ОСОБА_1 не висловлював, працівниками поліції було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а автомобіль затримано.

Апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази в своїй сукупності доводять факт керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не були спростовані під час розгляду справи.

Так, посилання захисника щодо відсутності доказів керування не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи, оскільки на долучених відеозаписах ОСОБА_1 не заперечував факт керування та на питання поліцейського повідомив, що їде на ставок. Інших осіб які-б могли керувати автомобілем на відео не зафіксовано, позаяк про таких не повідомляв і ОСОБА_1 .

Не беруться до уваги твердження щодо тиску поліцейських на водія, внаслідок чого його було дискредитовано та складено адміністративний протокол, оскільки це спростовується долученими відеозаписами, на яких відсутній будь-який тиск на водія з бюоку працівників поліції.

Доводи щодо відсутності ознак алкогольного сп`яніння у водія спростовуються матеріалами справи в яких зазначено, що в ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, як то запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що водій сам не заперечував вживання алкогольного напою Revo.

Посилання про те, що водій в порушення Інструкції не був доставлений до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не беруться судом до уваги, оскільки огляд в закладі охорони здоров`я здійснюється в разі відмови водія від огляду на місці зупинки або незгоди з отриманим результатом огляду (ч. 7 розділ І інструкції). В даному випадку ОСОБА_1 не висловлював жодних заперечень з отриманим результатом проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Також не заслуговують на увагу доводи скарги на не зазначення в постанові назви технічного засобу з посиланням на практику Верховного Суду, оскільки зазначення технічного засобу передбачено лише в разі складання постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а не постанови про адміністративне правопорушення.

Доводи щодо відсутності повного відеозапису події також не беруться судом до уваги, оскільки наявні в матеріалах справи відеозаписи зроблені з 2 камер працівників поліції та містять весь перебіг події від спілкування з водієм, проходження ним огляду на стан сп`яніння, складання протоколу та евакуація транспортного засобу.

Посилання на не відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем є безпідставними та спростовуються складеним актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та відеозаписом евакуації автомобіля.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Морозова Вадима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна