№ 755/2041/24
№ 3/755/1139/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" березня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В. розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 21 січня 2024 року, о 13 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «Citroen», д/н НОМЕР_1 , у м. Києві, по території парковки ТЦ «Епіцентр», по вул. Дніпровська Набережна, 13-В, не врахувала дорожню обстановку, не вибрала безпечну швидкість руху на ділянці дороги, де перетинаються траєкторії руху транспортних засобів, а черговість проїзду не обумовлена цими правилами, не надала дорогу автомобілю «Lexus», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який наближався з правого боку, що призвело до пошкодження транспортних засобів, заподіяння матеріальних збитків і порушення п. 2.3 б, п. 10.11, п. 12.1, п. 16.15 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона рухалася на автомобілі «Citroen», д/н НОМЕР_1 по головній дорозі зі швидкістю 20 км/год., справа по виїзду з парковки, а автомобіль «Lexus», д/н НОМЕР_2 виїжджав з території парковки зі сторони заїзду на неї, проте, перед нею знаходився інший транспортний засіб, а тому, вона не побачила автомобіль «Lexus», внаслідок чого відбулася ДТП. Якби водій автомобіля «Lexus» рухався у свої смузі для руху, то зіткнення можна було б уникнути. Зі схемою місця ДТП вона погодилася та її підписала, однак, вважає, що зіткнення відбулося з вини водія автомобіля «Lexus», який виїжджав на головну дорогу та повинен був її пропустити.

Представник водія «Lexus», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 - адвокат Шкварко А.В. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 рухався на автомобілі «Lexus», д/н НОМЕР_2 по території парковки ТЦ «Епіцентр» зі швидкістю 20 км/год., дорога було засніженою, дорожніх знаків там не було, таким чином, були дві рівнозначні дороги, а тому, він керувався загальними Правилами дорожнього руху України, а саме «Перешкода праворуч», якою й був автомобіль ОСОБА_2 для водія автомобіля «Citroen», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 , яка, порушивши вказані правила та різко виїхавши з лівої сторони, скоїла ДТП.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він знаходився в якості пасажира в автомобілі «Citroen», д/н НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 . Виїзд з парковки не вважається перехрестям, а є прилеглою територією, а тому, там не можуть діяти Правилами дорожнього руху України, а саме «Перешкода праворуч». Це був виїзд з парковки, а тому, на його думку, той, хто виїжджає з неї, повинен пропускати інші транспортні засоби, які рухаються по головній дорозі, чого не було зроблено водієм автомобіля «Lexus», д/н НОМЕР_2 , що призвело до ДТП.

Дослідивши наявні матеріали в їх сукупності, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Шкварка А.В., свідка ОСОБА_3 , приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, відповідно до п. 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Крім того, згідно з п. 10.11 ПДР України, у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Зокрема, відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п. 16.15 ПДР України, якщо неможливо визначити наявність покриття на дорозі (темна пора доби, бруд, сніг тощо), а знаки пріоритету відсутні, водій повинен вважати, що перебуває на другорядній дорозі.

Таким чином, проаналізувавши всі докази, у їх сукупності, приходжу до висновку, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 721470; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями, а також, поясненнями представника водія «Lexus», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 - адвоката Шкварка А.В., наданими у судовому засіданні, які узгоджуються з матеріалами справи та механічними ушкодженнями, що отримали обидва автомобіля. Зокрема, характер механічних пошкоджень транспортних засобів вказує на те, що саме у діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення ПДР України, внаслідок чого, відбулася дана ДТП.

Так, у діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

п о с т а н о в и в:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя