Справа № 559/653/24
Номер провадження 3/559/454/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року місто Дубно Рівненська область

Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В.

розглянувши у судовому засіданні в м.Дубно адміністративні матеріали, які надійшли від ВОНС в Дубенському районі УПП Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого-

за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП і вимоги ст. 63 Конституції України роз`яснені),-

ВСТАНОВИВ:

27.02.2024 вищезазначені матеріали надійшли до суду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №615263 від 17.02.2024:

17.02.2024 07 год. 14 хв. Рівненська область Дубенський район, м.Дубно, вул.Страклівська, 1-А водій ОСОБА_1 повторно керував автомобілем ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким ТЗ, а сааме, неотримував посвідчення водія відповідної категорії, чим повторно протягом року вчинив порушення (10.07.2023 відносно гр. ОСОБА_1 винесено постанову у справі про адміністративнеи правопорушення ААД №84488 за ч. 2 ст. 126 КУпАП), чим порушив п.2.1 «А» ПДР та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №080656 від 17.02.2024:

17.02.2024 07 год. 14 хв. Рівненська область Дубенський район, м.Дубно, вул.Страклівська, 1-А водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Alcotest 7510», у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №590 від 17.02.2024, результат огляду становить 1,50 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 «А» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №080657 від 17.02.2024:

17.02.2024 07 год. 14 хв. Рівненська область Дубенський район, м.Дубно, вул.Страклівська, 1-А водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на паркан. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3 «Б», п.12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Враховуючи положення ст. 36 КУпАП, матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. пояснив, що автомобілем він не керував, а за кермом перебував ОСОБА_2 . На місці події, коли приїхали працівники поліції, сказав, що він керував автомобілем, тому що був в стані алкогольного сп`яніння та злякався, так як автомобіль належить його батьку, який є військовим, і він переживав, що батько на нього буде сильно кричати. оскільки він довірив автомобіль керувати іншій особі, яка не має посвідчення водія і вчинила ДТП.

В судовому засіданні, ОСОБА_2 , якого було судом попереджено про кримінальну відповідальність згідно ст.ст.384,385 КК України, пояснив, що дійсно за кермом автомобіля 17.02.2024 о 07 год. 14 хв. перебував він, коли їхали по вул.Страклівській, м.Дубно, автомобіль, на якому була «лиса» гума, занесло в бордюр і він не впорався з керуванням та в`їхав у паркан. Посвідчення водія він не отримував. На місці події працівникам поліції сказали, що автомобілем керував ОСОБА_1 , так як останній боявся, що батько дізнається, що він дозволив йому керувати автомобілем.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , якого було судом попереджено про кримінальну відповідальність згідно ст.ст.384,385 КК України, пояснив, що 17.02.2024 автомобіль ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_2 в`їхав у його паркан на вул.Страклівська 1а м.Дубно. За кермом автомобіля дійсно перебував ОСОБА_2 . Оскільки хлопці попросили його, тому він дану обставину не повідомляв працівникам поліції.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заслухавши пояснення, дослідивши всі зібрані по справі докази, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП,орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п.2 ст.278 КУпАП та п.24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суд під час підготовки справи до розгляду повинен виявити недоліки наданих матеріалів та протоколу, з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Зокрема, за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти російської федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України" ) і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до диспозицій ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності є керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

ОСОБА_1 не заперечує, те що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, проте заперечує сам факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Суд не може погодитися з висновками працівника поліції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 та ст. 124, оскільки факт керування ним транспортним засобом не підтвердженим жодним наявним матеріалах справи доказом, в тому числі відеозаписом подій, який долучено до матеріалів справи та який був оглянутий у судовому засіданні, та навпаки спростований поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зокрема останній в судовому засіданні, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, підтвердив факт того, що саме він 17.02.2024 о 07 год. 14 хв. керував автомобілем ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія (не отримувавши його) та не впоравшись із керуванням, вчинив ДТП на вул.Страклівська 1-а м.Дубно, а саме, здійснив наїзд на паркан.

У процесі дослідження матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 не може бути суб`єктом адміністративних правопорушень передбаченихч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, за фактом яких складені протоколи серії ААД №615263 від 17.02.2024, серії ААД №080656 від 17.02.2024, серії ААД №080657 від 17.02.2024, оскільки він їх не вчиняв, оскільки за кермом автомобіля ВАЗ 2106, н.з НОМЕР_2 , 17.02.2024 о 07 год. 14 хв. перебував ОСОБА_2 .

Таким чином суд вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень провадження по справі закрити.

Разом з тим суд звертає увагу, що на даний час встановлена особа ОСОБА_2 , який 17.02.2024 о 07 год. 14 хв. Рівненська область м.Дубно, вул.Страклівська, 1-а, керував т/з ВАЗ 2106, н.з НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія та вчинив ДТП, чим порушив п.2.1 «А», п.2.3 «Б», п.12.1 Правил дорожнього руху України та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ст. 124 та ст. 126 КУпАП, тому працівники поліції мають здійснити заходи з метою складення адміністративних матерів відносно особи ОСОБА_2 за вчинення вищевказаних дій.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.124,124,130,283-284 КУпАП України, на підставі ст. 247 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 :

№559/653/24 (провадження №3/559/454/2024) за ст. 126 ч. 5 КУпАП;

№559/654/24 (провадження №3/559/455/2024) за ст. 130 ч. 1 КУпАП;

№559/655/24 (провадження №3/559/456/2024) за ст. 124 КУпАП

в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі №559/653/24.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Після набрання законної сили даною постановою, копію протоколів серії ААД №615263 від 17.02.2024, серії ААД №080657 від 17.02.2024 та копії долучених до них документів, в тому числі відеозаписи, направити до ВОНС в Дубенському районі УПП в Рівненській області ДПП для складення адміністративних матеріалів відносно особи, яка вчинила дії, вказані у даних протоколах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець