Справа № 163/245/24
Провадження № 3/163/188/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

представника Волинської митниці Крижановської О.В.,

захисника Зайцева В.В. в режимі відеоконференції,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0455/20500/23 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , водія фірми "IMEX-GUMA", РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , прямуючи 08.12.2023 року через митний пост "Ягодин" Волинської митниці з Республіки Польща в Україну вантажним автомобілем, номерний знак НОМЕР_2 , перемістив через митний кордон з приховуванням від митного контролю товар в асортименті, 173 найменування, вартівстю 2122014,38 гривень, шляхом подання митного органу документів (CMR №б/н, супровідний лист від 08.12.2023 №100, договір дарування від 07.12.2023, документ INNY 23PL302060OE021018), що в частині цих товарів містять неправдиві відомості про кількість вантажних місць, їх маркування та номерів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, свої права та інтереси доручив представляти захиснику Зайцеву В.В.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Зайцев В.В. висловив свою правову позицію про відсутність в діях свого підзахисного складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. Надав пояснення аналогічні змісту своїх письмвоих пояснень, просив провадження в справі закрити.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.483 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, копією контрольного талону для проходження по «червоному коридору», актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, товарно-супровідними документами на вантаж: CMR №б/н, супровідним листом від 08.12.2023 №100, договором дарування від 07.12.2023, документом INNY 23PL302060OE021018, декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , службовою запискою інспектора митниці, висновком експерта.

Факт невідповідності товарів поданим товарно-супровідним документам очевидний і доведений.

Суперечностей змісту протоколу щодо цього факту не встановлено, оскільки подані ОСОБА_1 до митного контролю документи повинні були містити відомості про всі переміщувані товари, а відповідність цих товарно-супровідних документів частині переміщуваних товарів не спростовує висновку про їх же невідповідність прихованій частині товару.

При цьому така невідповідність стосувалась, насамперед, кількості вантажних місць та маркування товару.

Під час повного митного огляду транспортного засобу встановлено невідповідність фактично вказаних вантажних місць, а саме виявлено 146 вантажних місць, замість 42, що на більше 104 вантажних місця більше ніж заявлено в товаросупровідних документах.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що при завантаженні не мав змоги порахувати кількість вантажних місць, оскільки не був допущений до завантаження товару.

Згідно із п.1 ч.2 ст.191 МК України перевізники зобов`язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Жодних зауважень щодо ненадання можливості бути присутнім при завантаженні транспортного засобу в CMR ОСОБА_1 на зазначив.

Згідно з ч.2 ст.460 МК України перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Саме за цією ознакою (невідповідності вантажних місць) згідно із ч.2 ст.460 МК України настає відповідальність перевізника, від імені якого відповідно до п.п. 37, 43 ст.4 МК України (перевізник для змішаного (комбінованого) перевезення - особа, яка використовує (експлуатує) транспортний засіб, що безпосередньо приводить у рух або перевозить розміщені на ньому інші транспортні засоби як активний транспортний засіб) в цій справі виступає водій ОСОБА_1 , тому з огляду на досліджені по справі докази і встановлені на їх підставі фактичні обставини, вбачається достатньо підстав вважати, що його винуватість у вчиненні дій, спрямованих на переміщення товарів з приховуванням від митного контролю, є повністю доведеною і жодному сумніву не піддається.

Пояснення ОСОБА_1 про неможливість перерахувати при завантаженні товар не звільняють його від відповідальності, оскільки обов`язку зазначити таку обставину в CMR він не виконав.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 повністю доведена зібраними і проаналізованими по справі доказами.

Що стосується посилань захисника про неконституційність абзацу другого частин першої статті 483 МК України згідно Рішення Конституційного суду України суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 05 липня 2023 року по справі №3-46/2022 (95/22, 170/22, 233/22) у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу другого частини першої статті 483 Митного кодексу України, Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) абзац другий частини першої статті 483 Митного кодексу України (щодо санкції частини даної статті).

Конституційний Суд України дійшов висновку, що для досягнення легітимної мети суд повинен мати дискрецію. Однак суд під час розгляду справи про порушення митних правил за частиною першою статті 483 Кодексу не може забезпечити індивідуалізації відповідальності через: відсутність у зазначеній статті Кодексу інших видів стягнень; неможливість зміни розміру відсотків, за якими визначено штраф і обов`язковість застосування конфіскації. Неможливість вибору виду та розміру адміністративного стягнення з урахуванням обставин справи, а саме: характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики особи можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, унеможливлює справедливий розгляд справи судом.

Таке законодавче регулювання суперечить засадам демократичного суспільства, базованого на верховенстві права (правовладді) (in democratic society quided by the rule of law). А тому, абзац другий частини першої статті 483 Кодексу суперечить приписам частини першої статті 8, частин першої, четвертої статті 41, частини другої статті 61, частини першої статті 64 Конституції України.

У зв`язку з чим Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та інших законів України щодо врегулювання окремих питань розпорядження іноземними товарами, транспортними засобами комерційного призначення, що перебувають на митній території України під митним контролем, а також такими, що незаконно ввезені на митну територію України" 3475-IX від 21.11.2023 у статті 483 МК України частину першу викласти в такій редакції:"1. Переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю".

Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пункту 13 розділу I цього Закону, який набирає чинності з 5 січня 2024 року.

Таким чином, вищевказаним Законом № 3475-IX від 21.11.2023 усунуто недоліки визначені рішенням Конституційного Суду України від 05 липня 2023 року по справі №3-46/2022 щодо неможливості вибору виду та розміру адміністративного стягнення з урахуванням обставин справи.

Отже, при розгляду цієї справи, суд виснуває, що рішенням КСУ не було визнано неконституційною диспозицію статті 483 МК України, а тому караність діяння не скасована, а за наслідком ухвалення КСУ такого рішення лише санкція статті піддалась змінам таким чином, що пом`якшила відповідальність, а тому саме така санкція застосовується судом за принципом зворотної дії в часі.

Тому такі посилання сторони захисту про незастосування штрафу в сумі вартості предметів порушення митних правил з підстав неконституційності абзацу другого частини першої статті 483 МК України згідно Рішення Конституційного суду України суддя приходить до наступного висновку до уваги не приймаються.

При визначені виду і розміру стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до відповідальності, вартість переміщуваного товару.

Беручи до уваги санкцію ч.1 ст.483 МК України, з урахуванням вищевказаного, суд доходить висновку про необхідність накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу мінімального розміру санкції статті - 50% відсотків вартості товару з конфіскацією товару, як безпосереднього предмета порушення митних правил, оскільки саме таке стягнення буде відповідати характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі, а з врахуванням приєднаної до протоколу довідки митного органу витрати митниці на зберігання товарів протягом 69 діб за курсом НБУ на дату розгляду справи в порядку ст.ст.519, 520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості товару, а саме 1 061 007 (один мільйон шістдесят одну тисячу сім) гривень 19 копійок з конфіскацією у власність держави товару в асортименті, 173 найменування, вилученого за протоколом про ПМП №0455/20500/23, вартівстю 2122014,38 гривень.

Штраф в розмірі 1 061 007 (один мільйон шістдесят одну тисячу сім) гривень 19 копійок підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Волинської митниці витрати по справі на зберігання товарів в розмірі 13677 (тринадцять тисяч шістсот сімдесят сім) гривень на рахунок UA1160644 в Державній казначейській службі України, місто Київ (МФО 820172, , призначення платежу "за зберігання товарів").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Дата складання повного тексту постанови 05.03.2024 року.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета