Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/294/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович,

розглянувши справу про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт НОМЕР_1 виданий 03.03.2009 року Коростенським МВ УМВС України в Житомирській області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , директора Копищенського ліцею Олевської міської ради, не інваліда, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду надійшли матеріали адміністративних справ № 287/294/24 та № 287/295/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до постанови Олевського районного суду Житомирської області від 07.02.2024 року матеріали вищезазначених справ об`єднані в одне провадження.

Формулювання доведеного адміністративного правопорушення.

З протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 будучи у період з 12.03.2021 по даний час директором Копищенського ліцею Олевської міської ради Коростенського району Житомирської області та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів щодо видачі та підписання наказу від 22.12.2022 року за № 59-к «Про преміювання педагогічних працівників закладу», яким встановила собі особисто, як педагогічному працівнику, премію в розмірі 5083,00 грн.

Крім того, ОСОБА_1 не повідомила визначений Законом орган - Олевську міську раду або відділ освіти, молоді та спорту Олевської міської ради про наявність реального конфлікту інтересів перед видачею та підписанням наказу «Про преміювання педагогічних працівників закладу» від 22.12.2022 року за № 59-к, яким встановлено їй особисто, як педагогічному працівнику, премію в розмірі 5083,00 грн.

Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала повністю та підтвердила обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення. Розуміє, що помилилась та вчинила неправомірно. Вказує, що не мала на меті покращити своє матеріальне становище та раніше не задумувалася, що підписання наказу про преміювання себе особисто є порушенням антикорупційного законодавства. Також, ОСОБА_1 вказала про те, що у подальшому вчиняти подібних правопорушень вона не буде.

Прокурор Горпиніч В.В. у судовому засіданні надав пояснення по суті справи, підтримав обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на неї стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за більш серйозне правопорушення у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підтвердження своєї позиції прокурором надано висновок прокурора у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, який долучений до матеріалів справи.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви призначення стягнення.

Суд, заслухавши прокурора, позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням ст. 9 КУпАП під адміністративним правопорушенням (проступком) необхідно розуміти протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Диспозиції цих норм за своїм змістом є бланкетними адміністративно-правовими нормами, тобто нормами, які лише називають або описують правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема, ст. ст. 1, 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норми ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Згідно з приміткою до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до наказу начальника відділу освіти, молоді та спорту Олевської міської ради від 30.06.2021 року за № 26-к-а ОСОБА_1 з 01.07.2021 року переведено на посаду директора Копищенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів як таку, що успішно пройшла конкурсний відбір на посаду, згідно з контрактом терміном на два роки з 01 липня 2021 року по 30 червня 2023 року.

Згідно із пунктом 2.4.4 контракту директора Копищенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 30.06.2021 року керівник може призначати на посаду, переводити на іншу посаду та звільніти з посади працівників закладу освіти, визначати їхні посадові обов`язки, заохочувати та притягати до дисциплінарної відповідальності, а також вирішувати інші питання , пов`язані з трудовими відносинами відповідно до вимог законодавства.

Також, відповідно до наказу начальника відділу освіти, молоді та спорту Олевської міської ради від 29.06.2023 року за № 51-к продовжено дію контракту ОСОБА_1 директору Копищенського ліцею Олевської міської ради на попередніх умовах з 01 липня 2023 року по 30 червня 2027 року.

Статутом Копищенського ліцею Олевської міської ради, затвердженого рішенням Олевської міської ради від 18.08.2022 року № 931, визначено, що засновником закладу освіти є Олевська міська рада, а відділ освіти, молоді та спорту Олевської міської ради є уповноваженим органом засновника є. Згідно із ст. 81 Цивільного кодексу України Копищенський ліцей Олевської міської ради є юридичною особою публічного права. Безпосереднє керівництво ліцеєм здійснює його директор, якого призначає засновник на підставі конкурсного відбору .

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Відповідно до п. 5.7.3 Статуту зазначено, що керівник закладу освіти має право діяти від імені закладу освіти без довіреності та представляти заклад освіти у відносинах з іншими особами, підписувати документи з питань освітньої, фінансово-господарської та іншої діяльності закладу освіти, заохочувати та притягати до відповідальності працівників закладу освіти, видавати відповідно до своєї компетенції накази і контролювати їх виконання.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 за № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» керівникам місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, при яких створені централізовані бухгалтерії, керівникам бюджетних установ, закладів та організацій в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків надано право затверджувати порядок і розміри преміювання працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи у межах коштів на оплату праці.

Відповідно до діючого Колективного договору на 2018-2022 р.р. між адміністрацією Копищенської ЗОШ І-ІІІ ступенів та комітетом Копищенської первинної профспілкової організації Олевської районної організації Профспілки працівників освіти і науки, керівник має право за рахунок власних надходжень закладу освіти встановлювати педагогічним працівникам, іншим працівникам доплати, надбавки, премії та інші види заохочень за використання в освітньому процесі іноземних мов, сучасних технологій, реалізацію інноваційних проектів, тощо (п. 6.1.7 Договору).

У відповідності до розділу ІІІ Положенням про преміювання, яке є додатком Колективного договору, передбачено, що премії та їх конкретні розміри призначаються керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом відповідно до особистого внеску працівників установи в загальні результати роботи в межах коштів на оплату праці.

Пунктом 6 статті 21 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок , доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються в колективному договорі з додержанням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) або територіальними угодами. Якщо колективний договір не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити зазначені питання з профспілковим комітетом.

Закон України «Про запобігання корупції» передбачає шляхи врегулювання потенційного та реального конфлікту інтересів і дає можливість суб`єкту відповідальності за корупційне правопорушення, при безумовному дотриманні цього Закону, не бути притягнутим до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно з положеннями пунктів 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або у колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У відповідності до ч. 5 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона має право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про запобігання корупції», зовнішнє врегулювання конфлікту інтересів здійснюється, зокрема шляхом застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, вчиненням нею певних дій чи прийняття рішень.

Суб`єктивна сторона правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно учиняється умисно; особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до роз`яснень, наданих ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3 листа № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В. М. Корецького НАН України від 29.04.2016 № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Суд звертає увагу, що для констатації потенційного конфлікту інтересів достатньо встановити факт наявності приватного інтересу в сфері виконання зазначених повноважень, а для констатації реального конфлікту інтересів необхідно встановити, що приватний інтерес вступив у суперечність зі службовим. Використання у визначенні реального конфлікту інтересів такої ознаки, як суперечність, визначає, що вплинути на об`єктивність здійснення повноважень може не будь-який приватний інтерес, а лише той, що суперечить повноваженням.

Наявність суперечності між приватним інтересом та службовим повноваженням ідентифікуються таким чином:

- досліджується мета реалізації службового/представницького повноваження, критерії якості рішень, які приймаються у межах реалізації цього повноваження, принципи, якими має керуватися особа під час реалізації повноваження;

- з урахуванням наведених факторів формулюється публічний інтерес, який має відстоюватись особою при реалізації службового/представницького повноваження;

- досліджується зміст приватного інтересу, наявного в особи на момент реалізації службового/ представницького повноваження;

- приватний інтерес особи зіставляється із публічним інтересом таким чином, щоб установити їх збіг чи суперечність.

Елементами визначень реального інтересу є така ознака, як вплив суперечності між приватним інтересом та службовим повноваженням на об`єктивність чи неупередженість особи під час вчинення дій чи прийняття рішень у межах реалізації повноважень. Для правильної оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, необхідно оцінити вплив суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями на об`єктивність та неупередженість дій чи рішень саме тієї особи, яка їх вчиняє. При цьому оцінці підлягають дії чи рішення особи, а не їх результат.

Щодо вчинення дій, прийняття рішень в умовах конфлікту інтересів при реалізації повноважень щодо встановлення (чи участі у встановленні) премій, застосування інших заходів матеріального заохочення стосовно себе, суд зазначає таке: додаткова заробітна плата (премії/надбавки) на відміну від основної (винагорода за виконану роботу) не є гарантованою. Можливість її отримання та розмір, як правило залежить від оцінки результатів роботи особою її керівником, який і приймає рішення щодо її виплати. Наявність можливості впливати на отримання чи неотримання додаткової заробітної плати (включаючи премію та інші види стимулюючих виплат), а також вплив на її розмір і визначає приватний інтерес особи, яка приймає відповідальне рішення стосовно себе та близьких родичів.

Відповідно до листа Олевської міської ради Коростенського району Житомирської області за вих. № 3023 від 18.12.2023 року у період часу з 01.01.2022 року і на момент надання відповіді ОСОБА_1 в установленому Законом порядку з повідомленням про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів до Олевської міської ради не зверталась , що також підтверджується листом відділу освіти, молоді та спорту Олевської міської ради від 13.12.2023 року за № 1041. Також, ОСОБА_1 у власному письмовому поясненні від 15.11.2023 року зазначає, що вона з повідомленням про наявний у неї реальний чи потенційний конфлікт інтересів до Олевської міської ради та відділу освіти, молоді та спорту не зверталась.

Враховуючи наведене, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 будучи директором Копищенського ліцею Олевської міської ради, не повідомила визначений Законом орган - Олевську міську раду або відділ освіти, молоді та спорту Олевської міської ради про наявність реального конфлікту інтересів перед видачею (підписанням) наказу «Про преміювання педагогічних працівників закладу» від 22.12.2022 року за № 59-к, яким премійована вона , як педагогічний працівник.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 будучи директором Копищенського ліцею Олевської міської ради та відповідно до п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів щодо видачі та підписання наказу «Про преміювання педагогічних працівників закладу» від 22.12.2022 року за № 59-к, яким премійована вона , як педагогічний працівник.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного і не викликають сумніву, та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Накладення адміністративного стягнення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги та правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, відповідно до ст. 23 КУпАП.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП - не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП - не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер та суспільну небезпеку вчинених правопорушень, їх кількість, особу правопорушниці та її ставлення до скоєного, ступінь її вини та майновий стан, суддя вважає, що стягнення повинно бути обране у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є достатнім для виховання правопорушниці, а також запобіганню вчинення нових правопорушень.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі встановленому законом.

На підставі ст.ст. 1, 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції», керуючись ст.ст. 33-36, 40-1, 172-7, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень, які перерахувати на рахунок отримувача (стандарт ІВАN) UA0006741, Отримувач ГУК у Жит.обл/ТГ м.Олевськ/21081100, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ): 37976485, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар