Справа № 583/2135/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2024 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренко Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , що не працює, зареєстрований за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України і на якого було накладене адміністративне стягнення в у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч) гривень в прибуток держави, без позбавлення права керування всіма видами транспортними засобами, 05.05.2023 року о 21.53 годині знаходячись в с. Чернеччина, на вул. Готеляка, 49, Охтирського р-ну, Сумської області, керував транспортним засобом марки ГАЗ 2705, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, після продуву алкотестера газоаналізатора Алкофор 507 проба становила 3,36 % проміле, порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 2 КпАП України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є розписка, про причини неявки не повідомив. В протоколі про адміністративне правопорушення свою вину визнав.

Суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду, однак він не з`явився та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав. Відповідно до положень ст. 268 КУпАП визначний вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність особи що притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 245 КпАП України завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису (ч. 1 ст. 251 КпАП України), а згідно ч. 2 ст. 251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КпАП України, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того факт скоєння правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 05.05.2023 року серії ААБ №177226, показами алкотестера газоаналізатора Алкофор 507 проба становить 3,36% проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, постановою Шишацького районного суду Сумської області від 03.11.2022 року.

Факт дотримання поліцейським порядку проведення медичного освідування підтверджується відеозаписом події на якому зафіксовано, що водій, що керував транспортним засобом, на момент зупинки перебував за кермом авто та в подальшому реалізуючи власне волевиявлення проходив медичний огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора алкотестера Алкофор 507, проба становить 3,36% проміле, в поясненнях визнав факт вживання алкогольних напоїв.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Згідно довідки інформація щодо видачі посвідчення водію ОСОБА_1 відсутня.

Таким чином, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 2 КпАП України.

При призначенні стягнення суд враховує характер скоєного, особу яка притягається до адміністративної відповідальності обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України). У Рішенні від 02 листопада 2004 року N 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення. У даній справі, за аналогію з кримінальним законодавством, ні норми Загальної частини КК, ні статті 286, 286-1 КК не містять жодних застережень чи умов застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, у тому числі, зумовлених відсутністю у винного посвідчення водія на право керування транспортними засобами. Суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами. Дана позиція повністю узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.

Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини справи, вважаю, що за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КпАП України, слід, з урахуванням вимог ст. 36 КпАП України, застосувати до останнього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 130 КпАП України у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Частина 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає оплатне вилучення транспортного засобу, в матеріалах справи наявні відомості, що транспортний засіб марки ГАЗ 2705, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить іншій особі ОСОБА_2 , тому відсутні підстави для оплатного вилучення транспортного засобу у ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 40-1 КпАП України з особи яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 2, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. (тридцять чотири) тисячі гривень в прибуток держави, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень у прибуток держави, що підлягає сплаті на рахунок: стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу судовий збір пункт 5.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайсуд шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко