Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
06.03.2024 Справа №: 368/196/24
провадження 3/368/146/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Кириченко В.І. розглянувши справу, яка надійшла від ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.2 ст . 173-2 КпАП України.

встановив :

В протоколі про адміністративне правопорушення від 24.12.2023 року вказано, що ОСОБА_1 , 24.12.2023 року о 17 год. 50 хв. перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, що вчинив повторно протягом року згідно постанови від 05.06.2023 року, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 173-2 ч.2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повістки про дату, час та місце розгляду справи направлялись на адресу вказану в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав в основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як вказувалося вище, наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу від 24.12.2023 особі повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Кагарлицькому районному суді Київської області за викликом.

Тобто, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості належним чином скористатися своїми процесуальними правами (поцікавитися про стан розгляду справи, адже з моменту складання протоколу до дати вирішення справи по суті пройшов доволі тривалий проміжок часу) та реалізувати обов`язки (з`явитися до суду для подачі пояснень, доказів, клопотань, заяв, заперечень тощо).

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.2 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

Відповідно до положень ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпАП 1.Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення повторно протягом року.

Судом встановлено, що із заяви про вчинення порушення і письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 не є її членом сім`ї, так як не зазначено, що спільно проживають, мають спільний бюджет та взаємні права і обов`язки. А проживання однією сім`єю підлягає доказуванню особою яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

В діях ОСОБА_1 вбачається дрібне хуліганство, і суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

По ст. 173-2 ч.2 КУпАП в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, так як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 колишні співмешканці та вони не проживають однією сім`єю.

Справу слід закрити на підставі ст.ст. 284 ч.1 п.3, 247 п.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 284 ч.1 п.3, 247 п.1 КУпАП, суддя,-

Постановив:

Справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя: Кириченко В.І.