Справа № 503/948/24
Провадження №3/503/872/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП,

встановив:

13 квітня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 323274, згідно змісту якого 13.04.2024 року о 12.32 годині ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Lifan LF 150-2E (мотоцикл), реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі сполученням м. Кодима с. Федорівка, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 323274 від 13.04.2024 року (а.с.2), в якому було зазначено про повідомлення ОСОБА_1 , що розгляд справи відбудеться 02.05.2024 року о 10 год. 00 хв. у Кодимському районному суді із проставленням останнім свого підпису про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи. При цьому, в зазначеному протоколі особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проставлений підпис також в графі про ознайомлення зі змістом цього протоколу та отримання його копії. Окрім того, суд додатково повідомив ОСОБА_1 про судовий розгляд у відповідності до Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, на номер його телефону та електронну пошту, що містяться в матеріалах цивільної справи № 522/18673/23, в якій останній є учасником справи, що підтверджують відповідні довідки. Клопотань про відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Згідно п.2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі за текстом Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5. Правил, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності до положень ч.2-3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 30.05.2023 року № 474/291/23, яка набрала законної сили 10.06.2023 року (а.с.6) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

13 квітня 2024 року о 12 год. 32 хв. водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом Lifan LF 150-2E (мотоцикл), реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі сполученням м. Кодима с. Федорівка, був зупинений працівниками Національної поліції, про що свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 323274 (а.с.2), який крім працівника поліції також підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень щодо його змісту; а також безперервний відеозапис «0002022__0002.MP4», що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на DVD-R диску (а.с.15) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації, на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу на вимогу поліції; а також письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 13.04.2024 року (а.с.2), в якому останній, серед іншого, визнавав обставину свого керування на час його зупинки працівниками поліції.

При цьому, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 323274 (а.с.2) та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності.

Згідно пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі за текстом Інструкція) ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Внаслідок чого водію ОСОБА_1 поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору «Драгер» або в медичному закладі, але водій ОСОБА_1 на ці пропозиції відмовився від проходження огляду на стан як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, що підтверджується безперервним відеозаписом «0002022__0002.MP4», що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на DVD-R диску (а.с.15) та досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації; а також письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 13.04.2024 року (а.с.2), в яких останній зазначив, що 13.04.2024 року близько 09.00 прийшов до свого знайомого в с. Федорівка та залишив свій мотоцикл на ремонт, після цього вживали алкогольні напої, а саме горілку близько 100 грам, та цього ж дня для перевірки справності свого мотоцикла сів за кермо та поїхав в напрямку м. Кодима, де його зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився так як розумів, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведені письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допустимим, належним, достатнім і достовірним доказом, внаслідок узгодженості їх внутрішнього змісту та відсутності суперечностей між ними та іншими документами, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

В свою чергу, ч.2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Водночас із цим суд не погоджується із кваліфікацією діяння вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме ч.2 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Діяння, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, можуть бути кваліфіковані за ч.2 ст. 130 КУпАП за наявності кваліфікуючої ознаки « повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті».

Суд додатково відзначає те, що диспозиція ч.2 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за «повторне протягом року вчинення», а не за «вчинена особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню» (як в ч.3 ст. 1213 КУпАП), за «повторне протягом року вчинення порушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню» (як в ч.11 ст. 1331 КУпАП), за «дію, вчинену особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення» (як в ч.3 ст. 1272 КУпАП).

У зв`язку з чим для кваліфікації діяння за ч.2 ст. 130 КУпАП потрібно, щоб особа, протягом року з часу вчинення першого правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, вчинила чергове з порушень передбачених за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Однак, згідно довідок від 26.04.2024 року (а.с.13,14) та копії постанови Врадіївського районного суду Миколаївської області від 30.05.2023 року № 474/291/23 (а.с.6-12), ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення 25.03.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Дана постанова набрала законної сили 10.06.2023 року.

У зв`язку з чим один рік з часу вчинення ОСОБА_1 першого правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закінчився 25.03.2024 року.

Внаслідок чого на час вчинення ОСОБА_1 13.04.2024 року нового порушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо нього була відсутня ознака «повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті», яка дозволяла б кваліфікувати повторне діяння за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином суд вважає, що діяння особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підпадає під правову кваліфікацію за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Тому адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 слід перекваліфікувати на ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає, що в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні ознаки передбачені частиною першою ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023 та від 05.02.2024 року № 49/2024, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX та від 06.02.2024 року № 3564-IX.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайної обставини воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника за вчинення даного адміністративного правопорушення безальтернативні основне і обов`язкове додаткове адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією, а саме однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При цьому, ч.2 ст. 3171 КУпАП передбачає, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

В наслідок чого та у відповідності до довідки інспектора САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 26.04.2024 року (а.с.14) і змісту постанови Врадіївського районного суду Миколаївської області від 30.05.2023 року № 474/291/23 (а.с.6) строк позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами терміном один рікмав закінчитись через рік після набрання згаданою постановою законної сили, тобто лише 10.06.2024 року.

Згідно ч.3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Таким чином до призначеного судом вище визначеного додаткового стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами підлягає приєднанню невідбута частина додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами призначеного постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 30.05.2023 року у справі № 474/291/23.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 30, 33-35, 401, 130 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284, 3171 КУпАП, ст. 58 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, пунктом 2.9. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративні стягнення у виді штрафу, в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Приєднати до додаткового стягнення призначеного ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами невідбуту частину додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами призначеного постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 30.05.2023 року визначивши йому загальний строк позбавлення права керування транспортними засобами до 10.06.2025 року.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко