Справа № 210/469/24
Провадження № 3/210/712/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 лютого 2024 року суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., розглянувши матеріал, який надійшов з Відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 89 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 89 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу серії ВАД № 348557 від 16.01.2024, 28.11.2023 року приблизно о 14.00 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , порушила утримання тварин, що призвело до каліцтва та загибелі 4-х котів, а саме не задовольнила їх потреби в їжі, чим порушила ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження», за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 89 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явивлася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило.

За таких обставин, на підставі ст. 268, 277-2 КУпАП, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, доходить таких висновків.

Порядок поводження з тваринами унормовано, зокрема, Законом України «Про захист тварин від жорстокого поводження» (далі Закон), який спрямований на захист від страждань і загибелі тварин унаслідок жорстокого поводження з ними, захист їх природних прав та укріплення моральності й гуманності суспільства.

Правилами ст. 4 Закону закріплено, що поводження з тваринами ґрунтується, зокрема, на таких принципах: жорстоке поводження з тваринами є несумісним з вимогами моральності та гуманності, спричиняє моральну шкоду людині; забезпечення умов життя тварин, які відповідають їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям; право власності та інші речові права на тварин у разі жорстокого поводження з ними можуть бути припинені відповідно до цього Закону; відповідальність за жорстоке поводження з тваринами; утримання і поводження з домашніми тваринами без мети заподіяння шкоди як оточуючим, так і самій тварині.

Умови утримання тварин повинні відповідати їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям. Умови утримання тварин повинні задовольняти їх природні потреби в їжі, воді, сні, рухах, контактах із собі подібними, у природній активності та інші потреби. Кількість тварин, що утримуються, обмежується можливістю забезпечення їм умов утримання відповідно до вимог цього Закону. Місце утримання тварин повинно бути оснащено таким чином, щоб забезпечити необхідні простір, температурно-вологісний режим, природне освітлення, вентиляцію та можливість контакту тварин із природним для них середовищем, як це закріплено вимогами ч. 1-4 ст. 7 Закону).

За змістом ст. 22 Закону при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана: дбати про домашню тварину, забезпечити їй достатню кількість їжі та постійний доступ до води; надавати можливість домашній тварині здійснювати необхідні рухи, контактувати з собі подібними; забезпечувати своєчасне надання домашній тварині ветеринарних послуг (обстеження, лікування, щеплення тощо).

Водночас правила ст. 9 Закону покладають на особу, яка утримує домашню тварину, обов`язок забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм експлуатації жилого приміщення, де утримується домашня тварина (місце постійного утримання), та норм співжиття. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Правила утримання домашніх тварин у м. Кривому Розі затверджені рішенням Криворізької міської ради від 23.12.2020 №48 «Про встановлення Правил утримання домашніх тварин у м. Кривому Розі» зі змінами.

Вимогами ст. 35 Закону закріплено, що за порушення вимог Закону винні особи несуть кримінальну, адміністративну та цивільно-правову відповідальність згідно із законом.

Зокрема, ч. 2 ст. 89 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, завдання побоїв або вчинення інших насильницьких дій, що завдали тварині фізичного болю, страждань і не спричинили тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин, вчинені щодо двох і більше тварин або групою осіб, або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме порушення.

Жорстоке поводження з тваринами суперечить сформованим у суспільстві фундаментальним принципам гуманного ставлення до тварин та чинному законодавству України.

У силу приписів ст. 1 Закону жорстоке поводження з тваринами - це знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило мучення, завдало їм фізичного страждання, тілесні ушкодження, каліцтво або призвело до загибелі, нацьковування тварин одна на одну та на інших тварин, вчинене з хуліганських чи корисливих мотивів, залишення домашніх та сільськогосподарських тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин.

Жорстоке поводження з тваринами може бути вчинене і шляхом позбавлення води, корму, повітря, застосування отрути або масове їх знищення. Знущанням визнається законом і діяння, що має характер мучення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 89 Кодексу України про адміністративні правопорушення знаходить своє підтвердження такими доказами:

- відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №348557 від 16.01.2024 стосовно ОСОБА_1 , який складений та підписаний компетентною посадовою особою;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких остання визнала свою провину в повному обсязі;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;

- Протоколами огляду;

- постановою про закриття кримінального провадження від 29.12.2023 р.

Надані суду докази є належними, допустимими та достовірними, позаяк вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , в повному обсязі розуміючи всі наслідки, діючи умисно, порушила утримання тварин, що призвело до каліцтва та загибелі 4-х котів, а саме не задовольнила їх потреби в їжі, чим порушила зазначені судом вище Правила утримання тварин.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що докази, які містяться при матеріалах справи про адміністративне правопорушення, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 89 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, у зв`язку з чим, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу без конфіскації тварин.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 35, 89, 247, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 89 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок, без конфіскації тварин.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко