ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Андрієнко В.А., представника потерпілого - Притули В.І.(в режимі відеоконференції), переглянувши апеляційну скаргу захисника Андрієнко В.А., на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 18 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження закрито за закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Районним судом встановлено, що 09 жовтня 2023 року о 10 годині 10 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ДАФ AE95XF380, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. М. Хвильового, в районі будинку 47/1 в м. Дніпро та змінюючи напрямок руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Мазда-3, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 ПДР України за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, без визнання винним останнього.

Захисник вважає, що суд І інстанції неправильно визнав ОСОБА_1 винним одночасно із закриттям провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки вказана стаття є імперативною і суд не повинен вирішувати інших питань, що підтверджується практикою ВС від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а). разом з цим, захисник вказує, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 та складені з порушенням.

В заперечення представник потерпілого просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, оскільки висновки про визнання винуватості та закриття провадження за закінченням строків законні.

В апеляційному суді ОСОБА_1 та захисник підтримали вимоги апеляційної скарги.

Представник потерпілого просить залишити без задоволення апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок, викладений у постанові суду І інстанції про те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді відносно ОСОБА_1 закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, в апеляційній скарзі не заперечується.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності однієї з обставин, передбачених цією статтею, у тому числі, і у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (п. 7 ст. 247 КУпАП).

Чинними нормами КУпАП дійсно не передбачено, чи підлягає встановленню вина особи, щодо якої закривається справа про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вказане питання необхідно вирішувати, виходячи з аналізу чинних процесуальних норм КУпАП, а також керуючись положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий суд особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, окрім інших підстав, за наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

За змістом статті 247 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і нереабілітуючих підстав.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП, зокрема, передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що є реабілітуючою підставою для закриття провадження. Закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження.

Апеляційний суд вважає, що питання щодо встановлення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинно вирішуватись у кожній конкретній справі в залежності від стадії провадження, на якій виникли обставини, передбачені ст. 247 КУпАП, що виключають провадження у справі, а також з урахуванням позиції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо підстав для закриття провадження у справі.

Зокрема, якщо обставина, передбачена п. 7 ст. 247 КУпАП виникла під час розгляду справи в суді першої інстанції, і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить, не заперечує та/або погоджується на закриття провадження у справі з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, розуміючи, що ці обставина є нереабілітуючою, то закриття провадження є можливим без вирішення питання про встановлення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Якщо особа заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, доводить свою невинуватість, не заявляє відповідних клопотань про закриття провадження та/або не погоджується на закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, то закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення без з`ясування питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення є неприпустимим.

За таких обставин, апеляційний суд не приймає посилання захисника щодо практики ВС від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а).

Районний суд визнаючи ОСОБА_1 винним за ст. 124 КУпАП та закриваючи провадження по справі за закінченням строків притягнення до відповідальності дотримався вказаних вимог законну.

Так, захисник та ОСОБА_1 заперечували в суді І інстанції вину останнього у вчиненні правопорушення, вказують про недопустимість доказів, тому прийняття рішення без перевірки обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення не можливе. В апеляційному суді позиція вказаних осіб не змінилася.

Районний суд прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП, і така вина підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено суть правопорушення;(а.с.1)

- схемою місця ДТП на якій зафіксована ділянка дороги де відбулося зіткнення, місце зіткнення, розташування автомобілів після зіткнення, а на зворотному боці зафіксовані пошкодження автомобілів.(а.с.4)

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 який зазначив, що він рухався на автомобілі з номерним знаком НОМЕР_2 , почав рух на зелене світло світлофора в правій крайній смузі для руху, наближаючись до стоп лінії відчув удар в бокову частину автомобіля;(а.с.2)

- частково письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , який зазначив, що здійснював перестроювання автомобіля в праву крайню смугу для руху, та не побачив автомобіль, який перебував у мертвій зоні, тому відбулося ДТП.(а.с.3)

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не дотримався вимог п.10.1 ПДР України, і вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Дійсно схема ДТП не містить відтворення прив`язки до місцевості, руху транспортних засобів, однак апеляційний суд вважає, що зафіксовані на схемі відомості є достатніми для переконання, що ОСОБА_1 не дотримався п. 10.1 ПДР України, з урахуванням інших наявних в матеріалах справи доказів.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження закрито за закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький