Справа № 751/8610/23 Головуючий у 1 інстанції Павлов В. Г.
Провадження № 33/4823/7/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Бредюка О.М., захисника-адвоката Бабинця С.П.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Бредюка О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 жовтня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Судом встановлено, що 27.09.2023 р. о 08 год 25 хв в м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 50, зі сторони вул. Музична в напрямку вул. Малясова, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai i30», д.н.з НОМЕР_1 , та не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, у разі виникнення небезпеки для руху не вжив всіх заходів аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини і скоїв наїзд на перешкоду (електроопору ВКЗ). В результаті ДТП транспортному засобу та технічним засобом організації дорожнього руху завдано механічних пошкоджень, а їх власникам матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1,12.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду захисник-адвокат Бредюк О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів зазначає, що судом 1 інстанції надана неналежна та неправильна оцінка доказам, зібраним у справі, а саме показанням свідка ОСОБА_2 , відеозапису та фототаблиці.

Зокрема, свідок ОСОБА_2 повідомив, що в момент об`їзду позаду нього жодних автомобілів не було. Проте такі його показання спростовуються відеозаписом, який надано працівниками поліції та на якому зафіксовано, серед іншого, траєкторію руху автомобілів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розташування їх на проїжджій частині до ДТП. Даний відеозапис спростовує показання ОСОБА_2 , що він пересвідчився у відсутності перешкод і що позаду нього жодних автомобілів не було.

Вказує, що водію ОСОБА_1 , який рухався в своїй смузі руху, була створена аварійна ситуація та він намагався уникнути дорожньо-транспортну пригоду шляхом гальмування.

На момент ДТП ОСОБА_1 рухався з допустимою швидкістю, тому суд 1 інстанції необґрунтовано зазначив що він не обрав безпечної швидкості.

В даній справі, на думку апелянта, суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про приєднання заяви на проведення експертизи.

Судом також зазначено, що водієм ОСОБА_2 була створена аварійна ситуація внаслідок різкої зміни напрямку руху, проте аргумент суду про відсутність протоколу відносно останнього не може свідчити про відсутність вини та наявність саме в його діях причинного звязку з настанням ДТП.

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Суд, у відповідності з приписами ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На думку апеляційного суду, при постановленні оскаржуваної постанови, суд першої інстанції вимог вищезазначеного закону дотримався не у повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що він рухався з допустимою швидкістю. Автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухаючись попереду, різко змінив напрямок руху, він загальмував та в`їхав у стовп.

Захисник-адвокат Бредюк О.М. в судовому засіданні апеляційного суду вважав, що ОСОБА_1 Правил дорожнього руху не порушував, рухався з допустимою швидкістю, а автомобіль під керуванням ОСОБА_2 створює аварійну ситуацію, та під час виникнення небезпеки для руху не застосовує гальмування.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Бабинець С.П., який представляє інтереси ОСОБА_2 , вважає постанову суду законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Допитаний судом 1 інстанції в якості свідка ОСОБА_2 показав, що 27.09.2023 р. зі сторони вул. Музична в напрямку вул. Малясова, він керував автомобілем «Mitsubishi Lancer». Попереду нього їхав автомобіль, який почав різко зупинятись, у зв`язку з чим він був вимушений пригальмувати, а в подальшому, подивившись у дзеркало заднього виду та пересвідчившись у відсутності перешкод, увімкнув показник повороту та здійснив його об`їзд. В момент об`їзду позаду нього жодних автомобілів не було. Продовжуючи рух прямо, він побачив як інший автомобіль, який їхав позаду, в`їхав в електроопору.

Згідно даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai i30», порушив вимоги п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, що стало причиною та наслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Схемою місця ДТП зафіксовано напрямок руху транспортного засобу до ДТП та розташування його на проїжджій частині після даної ДТП, розміщення електроопори. Зафіксовані механічні пошкодження автомобіля.

Вказані документи оформлені на місці події, підписані його учасниками, які зауважень не мали.

З переглянутого відеозапису з камери зовнішнього спостереження встановлено, що на відеофайлах зафіксована проїжджа частина вулиці І. Мазепи, поблизу буд. 50, та парковка для автомобілів, яка знаходиться з правого боку відносно руху автомобілів в бік вул. Малясова. Також зафіксовано появу в крайній правій смузі для руху легкового автомобіля темного кольору, автомобіля «Hyundai», який в послідуючому виїжджає за межі проїзної частини та в`їжджає в електроопору, у цей час повз нього проїжджає автомобіль «Mitsubishi Lancer».

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є наслідки, зокрема пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. При цьому причинний зв`язок в справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР й відповідними наслідками. При цьому виключається відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху та зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдати матеріальних збитків.

Кожен водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.п. 1.3, 1.9 ПДР).

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За змістом п. 1.10 ПДР безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.

Згідно з п.12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

За змістом п. 12.1 ПДР метою обрання безпечної швидкості руху є необхідність постійного контролю руху керованого ним транспортного засобу та безпечного керування ним, а п.12.3 ПДР зобов`язує водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Проте матеріали справи не містять жодних доказів, які б указували на таке невиконання ОСОБА_1 вимог цих пунктів Правил дорожнього руху, яке б перебувало у прямому причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення з електроопорою та наступного пошкодження транспортного засобу із урахуванням того, що зіткнення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 з електроопорою відбулося за умови створення водієм ОСОБА_2 , який під час зміни напрямку руху не переконався у безпечності вказаного маневру, аварійної ситуації водію ОСОБА_1 , який рухався позаду в попутному напрямку, що встановлено зібраними у справі доказами, а також підтверджено висновком експерта від 29.01.2024 року за результатами судової інженерно-транспортної експертизи. Зазначене виключає в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. п. 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху. Саме по собі не уникнення зіткнення ОСОБА_1 не може бути поставлено йому у провину, оскільки його дії були вимушеними і не перебували у прямому причинному зв`язку із наслідками, що настали.

Таким чином, ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність доказів на підтвердження того, що водієм ОСОБА_1 були порушені Правила дорожнього руху, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, постанову суду першої інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, вказане судове рішення підлягає скасуванню, з підстав неправильного застосування норм матеріального права, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Бредюка О.М. - задовольнити.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко