ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2487/23 Головуючий І інстанції Васильє ва Н.М.
Провадження № 33/818/44/24 Суддя доповідач Гєрцик Р.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Соболєвої Є.Є.

за участю захисника Коваленка М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Коваленка М.В. на постанову судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 21 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 -

ВСТАНОВИВ

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Згідно постанови судді, 12 грудня 2022 року об 17-00 год. в м. Харкові по просп. Л. Малої, буд. 93, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується довідкою із Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 15.12.2022 року, з якої вбачається, що при токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_1 був виявлений етиловий спирт в кількості 3,06 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 21 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Коваленко М.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження та постанову судді скасувати як необґрунтовану та незаконну, таку, що не відповідає фактичним обставинам справи, винести нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник зазначає, що вперше апеляційну скаргу було подано в строк, передбачений ст.. 294 КУпАП, однак постановою ХАС від 12.09.2023 року апеляційну скаргу було повернуто, оскільки захисником не було долучено до апеляційної скарги належного підтвердження повноважень захисника. Після отримання копії постанови ХАС від 12.09.2023 року та усунення недоліків було повторно подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що огляд ОСОБА_1 згідно до довідки від 15 грудня 2022 року проводився у медичному закладі Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи (судово-медична лабораторія), при цьому уповноважена посадова особа мала застосовувати спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів залучити для проведення огляду двох свідків. Однак, матеріалів відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено, та згідно довідки від 15 грудня 2022 року огляду на стан сп`яніння, огляд ОСОБА_1 , було проведено без жодного свідка, а тому у відповідності до ч.9 ст. 266-1 КУпАП результати проведеного огляду вважаються недійсними, у зв`язку з чим зазначена довідка від 15 грудня 2022 року Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи судово-медична лабораторія, судом повинна бути визнана як недопустимий доказ. Інших доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Мотиви суду

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, оскільки вперше апеляційна скарга була подана в строк, передбачений ст.294 КУпАП та після усунення недоліків захисник повторно подав апеляційну скаргу, то клопотання підлягає задоволенню.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, заслухавши доводи захисника на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як убачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення, дані вимоги закону при розгляді справи щодо ОСОБА_1 судом виконані. Висновки про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд обґрунтував низкою доказів, яким дана відповідна оцінка в постанові.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9. (а) ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, судовим розглядом встановлено, що 12 грудня 2022 року об 17-00 год. в м. Харкові по просп. Л. Малої, буд. 93, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується довідкою із Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 15.12.2022 року, з якої вбачається, що при токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_1 був виявлений етиловий спирт в кількості 3,06 проміле.

Внаслідок зазначених подій та встановлених фактичних даних працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 455855від 12.05.2023 року.

До того ж, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 крім протоколу, також підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:

- довідці судового експерта-токсиколога Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 15.12.2022 року, з якої вбачається, що при токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_1 був виявлений етиловий спирт в кількості 3,06 проміле;

- письмових поясненнях ОСОБА_1 від 14.12.2022 року, з яких убачається, що 12.12.2022 року приблизно о 17-00 год. він керував транспортним засобом ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 по просп. Л. Малої у м. Харкові в напрямку проспекту Новобаварського. В автомобілі він перебував сам, рухався у крайній лівій смузі, з якою швидкістю не пам`ятає. Рухаючись шляхопроводом, його засліпив зустрічний автомобіль, після чого відчув сильний удар. Після удару він втратив свідомість і до тями прийшов у лікарні;

- постанові старшого слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області Лобаса В.О. від 25.04.2023 року про закриття кримінального провадження, з якої вбачається, що 12.12.2022 року, близько 16:50 год., водій ОСОБА_1 , керуючи а/м ВАЗ-211540 д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по проспекту Любові Малої в м. Харкові, поблизу буд. №94, скоїв наїзд на перешкоду (бетонні блоки) , які були встановлені на проїзній частині, внаслідок чого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому ребер справа.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, в якій відображені обставини скоєння ОСОБА_1 ДТП є чинною та ніким не оскаржена.

Підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 стала довідка судового експерта-токсиколога Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 15.12.2022 року, відповідно до якої при токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_1 був виявлений етиловий спирт в кількості 3,06 проміле.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та п. 8 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 12-14 розділу III Інструкції №1452/735 для дослідження біологічного середовища може використовуватись кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взятим зразки біологічних середовищ слини, сечі та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Отже, положення вказаної Інструкції передбачає обов`язкове проведення дослідження крові водія - учасника дорожнього руху, який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження на вміст алкоголю.

Судовим розглядом встановлено, що після вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, останнього з численними травмами було доставлено 12.12.2022 року о 17 год. 40 хв. до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону.

13.12.2022 року за фактом подій, що стались 12.12.2023 року за участю ОСОБА_1 , СУ ГУНП в Харківській області були внесені відомості до ЄРДР за № 0000789 за ч.1 ст.286 КК України.

Також, відповідно до листа зав.відділення судово-медичної токсикології КЗОЗ ХОБСМЕ ОСОБА_2 від 19.07.2023 року встановлено, що 12.12.2022 року о 17 год. 43 хв. у ОСОБА_1 було відібрано кров для аналізу на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин. За результатами огляду при токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_1 був виявлений етиловий спирт в кількості 3,06 проміле.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння в момент ДТП було встановлено в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000789 від 13.12.2022 року та підтверджено довідкою судового експерта-токсиколога Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 15.12.2022 року та свідчить про невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 «а» ПДР України та у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, підписаний ним.

Твердження апелянта про те, що лікарі КЗОЗ ХОБСМЕ не склали акт огляду на стан сп`яніння та провели огляд у відсутності свідків, є необґрунтованим, оскільки відповідно до пункту 8 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» У разі скоєння ДТП, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Оскільки сам ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження в наслідок порушення ним вимог ПДР України, то він був зобов`язаний відповідно до вимог ПДР України, статті 266 КУпАП, пункту 8 розділу І вказаної Інструкції пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, куди його доставили.

Разом з цим, положеннями статті 267 КУпАП визначено порядок оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до яких огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Отже, у разі незгоди ОСОБА_1 з направленням його для проходження огляду на стан сп`яніння, або з результатом дослідження, зазначеному експертом-токсикологом ОСОБА_3 в довідці № 16/10122-Дм/22 від 15.12.2022 року, він мав можливість оскаржити заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення. Однак, таким правом ОСОБА_1 та його захисник не скористались.

Стосовно доводів захисника щодо порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, зважаючи на що відповідно до ст. 266-1 КУпАП його огляд на стан алкогольного сп`яніння повинен проводитися посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті захисником законодавства.

Так, відповідно до ст.266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром.

Також, відповідно до ст.266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Як було встановлено, ОСОБА_1 керував автомобілем у м.Харкові по пр-ту Л.Малої, 93, тобто поза межами території будь-якої військової частини, а також захисником не надано доказів, що ОСОБА_1 керував автомобілем саме під час виконання військової служби.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено з порушенням вимог ч.2 ст.254 КУпАП є безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу VIII «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», передбачено, що уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд враховує, що зібрані адміністративні матеріали за наслідками події, яка мала місце 12 грудня 2022 року об 17-00 год. в м. Харкові по просп. Л. Малої, буд. 93, слідчим відділу СУ ГУНП в Харківській області передано до УПП ДПП в Харківській області у зв`язку з закриттям кримінального провадження №0000789 від 13.12.2022 року у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Таким чином, виконавши вимоги ч.2 ст.251 КУпАП, встановивши особу правопорушника, зібравши всі докази по справі у уповноважених осіб на складання протоколу виникає обов`язок на складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статей 254, 255, 256 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до ст.254,256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим ОСОБА_1 викликався до УПП ДПП в Харківській обл., однак останній не з`явився.

За таких обставин, вимоги пунктів 6, 7 розділу VIII «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейським дотримано.

Апеляційний суд приймає до уваги, що у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначені дата, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, однак як було встановлено, що відповідно до рапорту інспектора взводу № 1 роти №6 батальйону № 1 УПП у Харківській області Черватюка А. від 12.05.2023 року, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 455855 на громадянина ОСОБА_1 за порушення п. 2.9а ПДР України інспектором поліції було допущено механічну помилку у складанні протоколу, а саме: невірно зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, а тому просить вважати вірними дату, час та місце вчинення адміністративного правопорушення: 12.12.2022 року о 17:00 год. за адресою: м. Харків, просп. Любові Малої, буд. 93 (а.с. 10).

Вказані обставини узгоджуються з іншими зібраними доказами у справі.

Також, вказана описка не впливає на правильність встановлених судом обставин допущеного ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України та не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, саму фабулу правопорушення, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, суд під час розгляду справи не змінював, що вбачається з аналізу протоколу та постанови районного суду, а отже доводи апеляційної скарги в цій частині є такими, що не спростовують висновків суду та не свідчать про незаконність та не обґрунтованість судового рішення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законодавство України передбачає сувору заборону водіям керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.

Застосований районним судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України, наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Коваленка М.В. задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 21 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 ..

Апеляційну скаргу захисника Коваленка М.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 21 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик