Провадження №3/512/21/24
"05" березня 2024 р.
ПОСТАНОВА

05 березня 2024 рокусмт.Саврань

Суддя Савранського районного суду Одеської області Бростовська Н.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №2 Відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за участю захисника адвоката Дулдієра Олександра Анатолійовича,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №166381 від 24.11.2023р., складеного інспектором РПП СПД №2 ВП №1 Подільського РУП старшим лейтенантом поліції Кульчицьким О.О., відносно ОСОБА_1 , який 24.11.2023р. о 09год. 08хв. в смт.Саврань по вул.Соборній, 1, Подільського району, Одеської області, керував мопедом «Honda tact», реєстраційний номер б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, що позбавило суддю можливості вислухати його особисті пояснення по суті, але його захисник адвокат Дулдієр О.А. в судовому засіданні наполягав на тому, що матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення. Зокрема, захисник зазначив, що відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2015р. №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення. Разом цим, в протоколі не зазначено чи мала місце відмова від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоров`я. Крім того, в матеріалах справи відсутній акт огляду та направлення на огляд, які передбачені цією інструкцією. Захисник вказав, що на наданому поліцією відеозаписі відображено як один з поліцейських повідомив, що прилад «Драгер» на даний час відсутній, але сталося це після того як ОСОБА_1 вже було запропоновано пройти огляд за допомогою цього приладу. Окрім того, на вказаному відеозаписі не відображено свідків, зазначених в протоколі, а тому їхні свідчення про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння викликають сумніви в їх об`єктивності. На думку захисника, додані до матеріалів справи докази жодним чином не підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Дулдієра О.А., дослідивши матеріали справи, суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, невід`ємною складовою ознакою вказаного адміністративного правопорушення є відмова від проходження відповідного огляду.

Відповідно до положень ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

На наданому поліцією відеозаписі відображено, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, яким у даному випадку був прилад «Драгер», висловивши свою згоду пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, в якому і мав бути оглянутий.

Відповідно до п.9 розд.ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2015р. №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я, тобто вчиняли необхідні дії для доставки його до цього закладу, але він висловлював наміри їхати лише додому, не погоджуючись на відповідні пропозиції поліцейських. Крім того, ОСОБА_1 поводив себе по відношенню до поліцейських нахабно та образливо висловлювався в їхній бік нецензурною лайкою.

Усна згода ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я, яка відображена на початку відеозапису, не підтвердилась його діями, а є лише його голослівним висловлюванням.

Таким чином, дії ОСОБА_1 , які відображені на відеозаписі, вказують на його небажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, та, з урахуванням його поведінки, свідчать про відмову від проходження такого огляду, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо доводів захисника про те, що в протоколі не зазначено чи мала місце відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоров`я суддя зазначає, що ч.1 ст.130 КУпАП не відсилає до певної норми, за порушення якої настає відповідальність, а містить посилання на встановлений порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, лише як на алгоритм дій, необхідний для встановлення факту відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження такого огляду та не вказує на те, що відповідальність настає внаслідок порушення особою цього порядку, а тому зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення цієї обставини не є обов`язковим та не впливає на кваліфікацію правопорушення.

Відсутність в матеріалах справи акту огляду та направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, які передбачені зазначеною вище інструкцією, пов`язна з відмовою ОСОБА_1 пройти такий огляд, а відтак і неможливістю скласти такі документи.

З огляду на положення ст.ст.251, 266 КУпАП наданий поліцією відеозапис, зроблений за допомогою технічних засобів, є достатнім доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суддя дійшла висновку, що органом Національної поліції зібрано докази, які не залишають жодних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а пояснення, надані його захисником в судовому засіданні, є лише намаганням уникнути особою, яка вчинила це правопорушення, передбаченої законом відповідальності.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя приймає до уваги п.28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким визначено, що суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

В матеріалах справи відсутні відомості про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія.

Однак, в судовому засіданні захисник повідомив, що ОСОБА_1 неофіційно працює водієм, а тому є підстави вважати, що він має посвідчення водія, що надає йому право керування транспортними засобами.

Суддя, з урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, його суспільну небезпечність, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, з метою виховання цієї особи в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами, вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», а також ст.40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.9, 23, 33, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.283-285, 294 КУпАП, ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнення штрафу проводити на рахунок №UА0015001, назва рахунку: рахунок для зарахування адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, КЕКД 21081300, отримувач ГУК в Одеській області, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , призначення платежу адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу (ч.ч.1, 2 ст.308 КУпАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60грн. (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.) на розрахунковий рахунок №UА0026001, КЕКД 22030106, отримувач ГУК у м.Києві /м.Київ/, банк отримувач Казначейство України (ЕАП), , призначення платежу судовий збір у справах про адміністративне правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником або захисником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Савранський районний суд Одеської області (ч.ч.2, 3 ст.294 КУпАП).

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області Бростовська Н.О.