ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/778/24 Справа № 172/2409/23 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Чіп Я.М. на постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2024 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

у справі про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 2 400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Провадження у справі за ч. 3 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Оскільки висновки суду в частині закриття провадження у справі за ч. 3 ст. 130 КУпАП адвокатом не оскаржуються, то постанова в цій частині та за наведених в ній обставин не переглядається.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові ч. 5 ст. 126 КУпАП, 20 грудня 2023 року о 10:50 год. по вул. Михайлівській, 76 в сел. Васильківка Синельниківського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Рено Докер» номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії, будучи позбавленим права керування на підставі постанови Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2023 року на 1 рік. Порушення вчинене повторно протягом року після вчинення ОСОБА_1 25.06.2023 року правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат просить постанову скасувати в частині визнання ОСОБА_1 винним за ч. 5 ст. 126 КУпАП, та закрити провадження у справі за відсутністю в діях останнього складу даного адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційній вимоги по суті адвокат вказує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, оскільки за своєю правовою природою він не є беззаперечним доказом.

Вказує, що додана до матеріалів справи не засвідчена копія постанови при притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, не є довідкою в розумінні Інструкції, а також не містить підпису уповноваженої особи та є незасвідченою копією документу, що унеможливлює його дослідження як доказу.

Про час, дату та місце судового засідання ОСОБА_1 та його представник повідомлені належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, від адвоката Чіп Я.М. на адресу апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і безпідставними.

Так, відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП наступає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно вимог пункту 2.1.а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 591050 від 20 грудня 2023 року, складеному у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП; постановою серії ЕАС № 7225713 від 25 червня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Тобто, наявність постанови серії ЕАС № 7225713 від 25 червня 2023 року при притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. свідчить про те, що останній протягом року вже притягався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Що стосується доводів адвоката в тій частині, що додана до матеріалів справи не засвідчена копія постанови при притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, не є довідкою в розумінні Інструкції, а також не містить підпису уповноваженої особи та є незасвідченою копією документу, що унеможливлює його дослідження як доказу, то слід зазначити, що на бланку цієї постанови містяться реквізити особи, яка її склала, зокрема інспектор СРПП Плоха А.В., а також його підпис із мокрою печаткою. Дана обставина свідчить про те, що дана постанова є оригіналом, а тому, в розумінні ст. 251 КУпАП, є беззаперечним доказом. Підстав ставити під сумнів її походження апеляційним судом не встановлено та адвокатом не надано.

Тому, безпідставними є твердження адвоката в тій частині, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, оскільки цей протокол приймається до уваги поряд з іншим доказами у справі, зокрема, з наведеною вище постановою. Вказані докази узгоджуються один з одним та не містять суперечностей.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Чіп Я.М., - залишити без задоволення.

Постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко