Справа № 304/2524/23 Провадження № 3/304/118/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

двадцять четвертого вересня 2023 року близько 22.30 год ОСОБА_1 за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Також двадцять п`ятого вересня 2023 року близько 00.30 год ОСОБА_1 за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 повторно протягом року вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Крім цього двадцять шостого грудня 2023 року близько 22.30 год ОСОБА_1 за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, просив суворо його не карати, оскільки про вчинене щиро шкодує, зробив для себе належні висновки.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до такого.

Так, вина ОСОБА_1 стверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАВ № 941096 від 27 вересня 2023 року, № 941097 від 28 вересня 2023 року та № 942596 від 26 грудня 2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , характеристикою на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, витягом № 459/14-11 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, а також постановами Перечинського районного суду Закарпатської області від 03 лютого і 20 листопада 2023 року.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя приходить до такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки всі три справи про адміністративні правопорушення одночасно розглядаються суддею щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, то і стягнення мало б обиратися в межах санкції зазначеної норми Закону.

Також суддя враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (Baklanov v. Russia, заява №68443/01, рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (Frizen v. Russia, заява №58254/00 рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (Ismayilov v. Russia, заява №30352/03, п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Поряд з цим, дослідивши матеріали справ, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, малозначність скоєних правопорушень, оскільки такі не представляють великої суспільної небезпеки та не спричинили будь-якої значної шкоди громадським чи державним інтересам, суддя вважає за можливе у відповідності до ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Чепурнов В. О.