Справа № 485/92/24
Провадження № 3/485/81/24
Постанова

іменем України

25 січня 2024 року м.Снігурівка

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Соловйов О.В., секретар судового засідання Гусарова І. М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції № 2 Баштанського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

05 січня 2024 року інспектором СРПП ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області т. л-нт поліції Л. Корінь складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 819676 відносно ОСОБА_1 відповідно до якого 05 січня 2024 року о 14:16 ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно матері психологічного характеру, а саме ображала останнюгрубими висловами та вигнала з будинку, чим могла завдати шкоду її психічному здоров"ю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні 25 січняя 2024 року ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнала, пояснила, що матір не ображала, з дому не виганяла.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що того дня попросила доньку розтопити в плиті оскільки замерзла, однак донька сказала, що зробить це пізніше. Вона вийшла на вулицю та сиділа на лавочці. До неї під"їхала поліція та вони зайшли до будинку. Працівник поліції запитав її чи буде вона писати заяву на свою доньку, на що вона відповіла йому, що донька нічого поганого не зробила. Також потерпіла пояснила, що донька її не ображала, з будинку не виганяла, до ОСОБА_3 з проханням викликати поліцію не зверталась.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 зазначеного Кодексу передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують або відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ "Надточій проти України" (рішення від 15 травня 2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення від 05 січня 2024 року, рапорт старшого інспектора чергового ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області М. Винарчика датований 05 січня 2024 року про отримання повідомлення зі служби 102 про вчинене домашнє насильство, заявник: ОСОБА_3 ; письмові пояснення свідка ОСОБА_3 .

З матеріалів доданих до протоколу вбачається, що він був складений виключно на підставі пояснень свідка ОСОБА_3 , який і був ініціатором звернення до поліції та надав пояснення лише про те, що ОСОБА_2 йому повідомила що донька ОСОБА_1 вигнала її із дому та попросила свідка викликати поліцію. Тобто, ОСОБА_3 не був свідком самої події вчиненого правопорушення.

Матеріали справи не містять ані заяви потерпілої ОСОБА_4 про вчинене правопорушення, ані пояснень потерпілої з приводу події правопорушення 05 січня 2024 року.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказані та до протоколу не додані пояснення свідків правопорушення, які б могли підтвердити вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Вищевикладене свідчить про те, що працівником поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім того, в судовому засіданні потерпілою спростовані обставини викладені в протоколі про адміністративне првопорушення.

За таких обставин, керуючись положеннями ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Суддя О.В. Соловйов