ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3096/24Головуючий у 1-й інстанції Гуменний П.П.
Провадження № 33/817/239/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.5 ст.122 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави.

Згідно постанови, 5.02.2024 о 14:06 в м. Тернополі на перехресті вул. Руська бульвар Т.Шевченка, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Opel Zafira» державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.п.8.7.3.г, 16.6 ПДР України, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, а також порушив правила проїзду перехресть при повороті ліворуч не пропустив автомобіль, що рухався у зустрічному напрямку прямо, змусив водія різко гальмувати та змінювати траєкторію руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2024 року в частині накладення стягнення, застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) грн. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції призначивши найбільш суворий вид адміністративного стягнення, передбачений ч.5 ст.122 КУпАП, належним чином не обґрунтував прийняте рішення, не врахував дані про особу порушника, його ставлення до вчиненого правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин. Зазначає, що місцевим судом не враховано те, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, не заперечував своєї причетності до створення аварійної обстановки, надав пояснення, визнав вину та щиро розкаявся. Звертає увагу суду на те, що позбавлення його права керування транспортними засобами негативно вплине на його матеріальне становище, так як він працює офіціантом до 23:00 год і щоденно ввечері добирається власним автомобілем додому. Зазначає, що потерпілий встановлений не був, жодних збитків правопорушенням не завдано.

Заслухавши доводи ОСОБА_2 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та змінити постанову в частині накладеного адміністративного стягнення, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення від 05 лютого 2024 року серії ААД №710621; даних відеозапису із нагрудних камер працівників поліції №472405, 473038; даних відеозапису із реєстратора транспортного засобу; рапорті інспектора взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Годунко Т. від 05 лютого 2024 року; довідці, виданої ДПП УПП в Тернопільській області від 06 лютого 2024 року.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для зміни накладеного стягнення є обгрунтованими.

Згідно статті 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобіганя вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч.5 ст.122 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Встановлено, що при визначенні виду стягнення суд першої інстанції не в повній мірі врахував наведені вимоги закону і не мотивував застосування такого виду стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, хоча у справі відсутні обставини, що обтяжують відповідальність.

Також, судом не в повній мірі враховано відомості про особу, яку притягнуто до адмінвідповідальності, і обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме те, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався; не заперечував своєї причетності до створення аварійної ситуації; визнав вину та щиро розкаявся.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що в даному випадку є законні підстави для зміни адміністративного стягнення і пом`якшення адміністративного стягнення, а в решті оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2024 року - змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Вважати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді накладення штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) грн.

В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2024 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя