КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року

справа № 758/12691/23

провадження № 33/824/3395/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Деркача Дениса Володимировича на постанову Подільського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, у сумі 423 935,84 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись із постановою суду захисник Дідая Б.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, що наявні матеріали не містять даних про підробку або незаконність отримання ОСОБА_1 сертифікатів. Вказує, що відповідний сертифікат якості пального був виготовлений компанією у порядку, що регулюється литовським законодавством. Зазначає про відсутність будь-якого мотиву для вчинення правопорушення. ТОВ «Оілтрейдзахід» сплатило всі необхідні митні платежі. Відомості заявлені у декларації відповідають відомостям, наявним у товаросупровідних документах, а тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 було відомо про невідповідність сертифікату. Стверджує, що судом першої інстанції не надано оцінки наявним в матеріалам справи доказам, рішення прийнято на припущеннях не підтверджених матеріалами справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу просили задовольнити.

В судовому засіданні представники Енергетичної митниці просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 04.01.2023 через митний кордон України пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Литовської Республіки в Україну на адресу ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД (43016, Волинська обл., Луцький р-н, місто Луцьк, вул. Ковельська, 22, ) був переміщений товар «Дизельне пальне EN590 10ppm» загальною вагою 22 799 тонн, 27,271 тис. л. при 15оС, вартістю 22 001,04 Євро.

Зазначений товар був оформлений в Енергетичній митниці за митною декларацією типу ІМ 40 ТФ від 03.01.2023 № 23UA93U0.

Переміщення товару через митний кордон України здійснено на підставі наступних документів: сертифікат якості від 13.12.2022 №161629, рахунка-фактури від 03.01.2023 №7073; міжнародної автотранспортної накладної (CMR) від 03.01.2023 №426, зовнішньоекономічного контракту від 02.08.2022 №2022.08.02.

Відповідно до контракту від 02.08.2022 року №2022.08.02., укладеного між ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД» в особі директора ОСОБА_2 (Покупець) та литовським підприємством UAB «Ekoenergija» (Granito g.11,02241 Vilnius,Lithuania) в особі директора Julijus Srage (Продавець), продавець продає, а Покупець купує дизельне паливо, зокрема «Дизельне пальне EN590 10ppm." Якість товару має відповідати характеристикам якості стандарту EN 590.

Згідно з відомостями, зазначеними в наданих до митних органів документах, на митну територію України ввезено товар «Дизельне пальне EN590 10ppm» походженням з Литовської Республіки. Відповідно до відомостей зазначених в сертифікаті (паспорті) якості від 13.12.2023 №161629, товар виготовлений підприємством Public Company «Orlen Lietuva» та відповідає вимогам (стандарту) EN 590.

Відповідно до вимог ст. 198 МК України митному органу в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації.

Нормами ст. 335 МК України встановлено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі документи та відомості зокрема, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних заходів. Незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), які підтверджують дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України.

Постановами Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з російської федерації» та від 09.04.2022 № 426 «Про застосування заборони ввезення товарів з російської федерації» заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з російської федерації.

Відповідно до положень пункту 8 розділу «Вимоги щодо обігу палива на ринку» Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927 (далі Технічний регламент), «кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива». Пунктом 5 Технічного регламенту до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом наступних 90 календарних днів передбачено введення в обіг палив, які ввозяться на митну територію України з держав - членів ЄС та інших держав (крім палива походженням з російської федерації та республіки білорусь та/або палива, власниками якого є юридичні особи, які зареєстровані на території російської федерації та республіки білорусь, або кінцевими бенефіціарами яких є російська федерація та республіка білорусь, фізичні та юридичні особи, стосовно яких застосовано спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) відповідно до Закону України «Про санкції»), на підставі документа, що підтверджує відповідність нафтопродуктів вимогам цього Технічного регламенту, виданого іноземним суб`єктом господарювання або органом з оцінки відповідності мовою оригіналу, що підтверджує відповідність нафтопродуктів стандартам EN 228 (автомобільні бензини) і EN 590 (паливо дизельне) або їх аналогів.

З метою дотримання вищезазначених заборон та обмежень, посадовими особами ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД» під час переміщення товару через митний кордон України до митних органів, з метою підтвердження відомостей про фізико-хімічні показники товару, відповідності нафтопродукту стандартам EN 590 (дизельне паливо) і його ідентифікації, надано документ про якість, а саме сертифікат (паспорт) якості від 13.12.2022 року №161629, який містить відповідні штампи (печатки) заводу виробника - «Orlen Lietuva».

Також з метою підтвердження виробництва зазначеного товару в Литовський Республіці до митних органів України надано декларації про походження товару (заява про країну походження товару, зроблена у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару, а саме: рахунка-фактури від 03.01.2023 №7073 міжнародної автотранспортної накладної (CMR) від 03.01.2023 №426, в яких зазначено, що країна походження товару - Литовська Республіка.

01.03.2023 року листом №20/20-01-01/7.6/211 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю щодо використання суб`єктами ЗЕД, з метою приховування походження нафтопродуктів, зокрема, вироблених в російській федерації, підроблених сертифікатів якості виданих публічною компанією «Orlen Lietuva».

З метою перевірки даної інформації Енергетичною митницею, в тому числі дійсності сертифікату якості від 13.12.2022 №161629, на адресу представництва АТ «Орлен Летува» в Україні направлені відповідні запити (листи від 21.03.2023 № 7.6-1/7.6-20.3/13/928 та від 09.06.2023 № 7.6-3/7.6-20.3/12/2296).

Відповідно до отриманої від представництва АТ «Орлен Летува» в Україні та від Public Company «Orlen Lietuva» інформації (листи від 20.04.2023 № 63, від 28.04.2023 № 64 та від 29.06.2023 № D2(115-9)-1451), сертифікат якості від 13.12.2022 року № 161629 литовським підприємством «Orlen Lietuva» не видавався (відомості про сертифікат якості з таким номером у підприємства відсутні).

Отже, з метою дотримання встановлених законодавством України з питань митної справи заборон та обмежень, ідентифікації товару при його переміщенні через митний кордон України митним органам ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД» було надано документи, а саме сертифікат якості від 13.12.2022 №161629, що містить відомості про фізико-хімічні показники та виробника товару, факт видачі якого виробником «Orlen Lietuva» не підтверджено.

Тобто посадовими особами ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД» вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «Дизельне пальне EN590 загальною вагою 22 799 тонн, 27,271 тис. л. при 15оС, вартістю 22 001,04 Євро або 847 871,68 грн. (по курсу НБУ 35,5378 грн. на день перетину митного кордону України) з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення документів, одержаних незаконним шляхом.

Відповідно до частини другої ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з даними картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами керівником ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД» є ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства.

Згідно з інформацією, розміщеною в АСМО «Інспектор» ПІК «Провадження в справах про ПМП» Держмитслужби встановлено, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. 482, 483 МК України не притягувався.

Таким чином, в діях керівника ТОВ «ОІЛТРЕЙДЗАХІД» ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, а саме переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ознаками порушення митних правил, передбачено ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Як спосіб приховування від митного контролю ч. 1 ст. 483 МК України визначає подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно вимог, встановлених ч.1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно положень ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі про порушення митних правил, та інших обставин, які мають значення для провадження у справі, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у встановленому законом процесуальному порядку. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року №8, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

З протоколу про порушення митних правил № № 0232/90300/23 від 21 вересня 2024 року та доданих до нього документів вбачається, що підставою для порушення справи про порушення митних правил та складання протоколу відносно ОСОБА_1 , стали висновки митного органу про наявність в діях останньої ознак порушення митних правил, а саме переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Технічним регламентом визначено, що імпортер це будь-яка фізична чи юридична особа, яка є резидентом України і вводить в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої держави та несе відповідальність за її відповідність вимогам цього Технічного регламенту, а обіг палива на ринку це є переміщення (транспортування) палива від виробника (імпортера, постачальника) до споживача або будь-які дії пов`язані з транспортуванням, зберіганням, продажем.

ТОВ «Оілтрейдзахід» є імпортером палива дизельного на митну територію України.

Відповідно до ст. 65 Господарського кодексу України Директор ТОВ «Оілтрейдзахід» ОСОБА_1 як керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства.

Тому, саме ОСОБА_1 є суб`єктом даного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги, відсутність в матеріалах справи даних про підробку або незаконність отримання ОСОБА_1 сертифікатів суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.

03 липня 2023 року Енергетична митниця отримала остаточну комерційну інформацію щодо сертифікатів якості, виданих «Orlen Lietuva», зокрема сертифікату від 13 грудня 2022 року №161629 (лист від Public Company «Orlen Lietuva» 29.06.2023 № D2(115-9)-1451) з додатком «Orlen red (002).xlx». В даному листі зазначено, що інформація яка міститься в цьому листі є конфіденційною і не може поширюватися без письмового схвалення Public Company «Orlen Lietuva».

Разом з тим, в матеріалах справи наявний витяг переліку (таблиці) відносно сертифікату якості від 13.12.2022 № 161629, який має наступний запис: «Number doesn't exit or a quality certificate not issued by OL», що в перекладі означає: «Номер не існує або сертифікат якості не видавався OL». Також витяг містить запис наступного змісту: «Сертифікат якості з таким номером відсутній в системах OL»

Таким чином, наявні в матеріалах справи копії листа Public Company «Orlen Lietuva» 29.06.2023 № D2(115-9)-1451) та витяг з переліку (таблиці) відносно сертифікату якості від 13.12.2022 № 161629, які містять відомості про фізико-хімічні показники та виробника товару, факт видачі якого, виробником «Orlen Lietuva» не підтверджено.

ТОВ «Оілтрейдзахід», який є імпортером товару на митну територію України та пред`являє документи митним органам, повинно дотримуватись вимог законодавства, виконувати митні правила України. Відповідно до 1, 6 ст. 43 МК України. Документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Продавець товару литовське підприємство Public Company «Orlen Lietuva» не є виробником товару. Так як Public Company «Orlen Lietuva» не підтверджено видачу сертифікату якості, тому фактично й країна походження не підтверджена.

Тому, директор ТОВ «Оілтрейдзахід» ОСОБА_1 чітко розумів та усвідомлював характер протиправної дії щодо ввезення на територію України дизельне пальне невідомого походження, на підставі документу, який містить недостовірні відомості щодо країни походження, та свідомо припускав настання шкідливих наслідків (складання протоколу про ПМП, завдання шкоди населенню, державі). Вказані дії ОСОБА_1 характеризується умисною формою вини.

Разом з тим, апелянт стверджує, що відомості заявлені у декларації відповідають відомостям, наявним у товаросупровідних документах, а тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 було відомо про невідповідність сертифікату. Проте, згідно листа Public Company «Orlen Lietuva» 29.06.2023 № D2(115-9)-1451), сертифікат якості від 13.12.2022 №161629 литовським підприємством не видавався, тому саме ТОВ «Оілтрейдзахід» в особі його директора надавало сертифікат якості, видача якого виробником товару не підтверджена.

Твердження апелянта про виключення мотиву вчинення правопорушення, оскільки декларантом сплачено митні платежі за основною ставкою у повному обсязі є необґрунтованими, зводяться до формальних підстав та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не надано оцінки наявним в матеріалам справи доказам, рішення прийнято на припущеннях, не підтверджених матеріалами справи, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки скаржником не надано доказів, щоб спростовували висновки суду першої інстанції та обставини вказані в протоколі про порушення митних правил.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Отже, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 529 МК України, ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Деркача Дениса Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя