Справа № 465/2239/24 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 33/811/1153/24 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю захисника Грабовця С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 04.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Франківського районного суду м. Львова від 04.07.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 13.03.2024 об 00 год. 25 хв. у місті Львові, на вулиці Стрийській, 106, керував транспортним засобом марки «Lexus RX 450H», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан сп"яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 ARHK-0114, результат тесту 1,64%. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що зі змістом оскаржуваної постанови ознайомився лише 17 липня 2024 року через сайт Судової влади України, копію такої ще не отримав. Зазначає, що працівниками поліції без законних підстав було запропоновано пройти йому огляд, оскільки в останнього були відсутні ознаки сп`яніння. Звертає увагу, що не погодився з результатом огляду на місці зупинки транспортного та в це же день пройшов медичне обстеження в наркологічній клініці, за результатами якого було видано довідку, з якої вбачається, що в його організмі не виявлено алкоголю. Крім того, зазначає, що працівники поліції не надали для ознайомлення сертифікат відповідності на прилад драгер, а в матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

З огляду на те, що зі змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 ознайомився лише 17 липня 2024 року через сайт Судової влади України, копію такої ще не отримав, а апеляційну скаргу подав 22.07.2024 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 867418 від 13.03.2024 року, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатом тесту приладу «Драгер», з яких вбачається, що ОСОБА_1 на момент огляду на місці зупинки транспортного засобу перебував в стані алкогольного сп`яніння (1,64%); відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до яких ОСОБА_3 проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи апелянта про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також про відсутність у нього ознак сп`яніння, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, останні під час дії комендантської години зупинили транспортний засіб марки «Lexus RX 450H», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 .

Під час встановлення особи водія, ОСОБА_1 сам признався в тому, що він вертається зі святкування дня народження та вживав алкоголь, зокрема, зазначив, що випив три рази по п`ятдесят грам горілки.

В подальшому, останньому були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі.

ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, після проходження якого не заперечував проти результату огляду та не просив доставити його до медичного закладу для проходження такого.

Крім того, ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та роздруківку приладу «Drager Alcotest, чим засвідчив свою згоду із внесеними до них даними, та відмовився від надання пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення, тобто не скористався своїм правом висловити відповідне заперечення.

Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правильними.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції вірно критично оцінив та не взяв до уваги довідку, видану 13.03.2024 директором наркологічної клініки "Детокс Медікал", в якій зазначено, що в організмі ОСОБА_1 на момент огляду не виявлено алкоголю, з огляду на те, що зазначені у ній дані є недостовірними, оскільки суперечать наявному в матеріалах справи тесту Drager Alcotest 6820 ARHK-0114, відеозапису, на якому зафіксована подія, а також поясненням самого ОСОБА_1 , який підтвердив, що вживав алкоголь.

Крім того, як повідомив директор клініки в судовому засіданні суду першої інстанції, вказана довідка не є офіційним медичним документом, а відтак не може братися до уваги, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не надали для ознайомлення сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого стану вимірювальної техніки не заслуговують на увагу, оскільки, відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський надає особі, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки лише на її вимогу.

Відсутність у матеріалах справи направлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння значення для встановлення наявності чи відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не має.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Водночас, положеннями ст. 284 КУпАП визначено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Згідно з ст. 282 КУпАП, орган (посадова особа), який розглядає справу, встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення, вносить у відповідний державний орган чи орган місцевого самоврядування, громадську організацію або посадовій особі пропозиції про вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

Як вбачається, оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення.

Поряд з цим, суд першої інстанції визначив скерувати керівнику Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області вказану постанову для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.

Однак, аналіз наведених положень свідчить про те, що суд першої інстанції міг винести постанову виключно про накладення адміністративного стягнення, що і було зроблено, а направлення матеріалів прокурору повинно бути оформлене окремим процесуальним документом в передбаченому законом порядку.

Враховуючи наведене, посилання в резолютивній частині оскаржуваної постанови «Постанову в адміністративній справі скерувати керівнику Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України відносно дій директора наркологічної клініки "Детокс Медікал" ОСОБА_4 щодо видачі ним довідки від 13.03.2024р. із недостовірними фактами, викладеними в ній» підлягає виключенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Франківського районного суду м. Львова від 04.07.2024 року.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 04.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Виключити з резолютивної частини постанови Франківського районного суду м. Львова від 04.07.2024 року посилання «Постанову в адміністративній справі скерувати керівнику Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України відносно дій директора наркологічної клініки "Детокс Медікал" ОСОБА_4 щодо видачі ним довідки від 13.03.2024р. із недостовірними фактами, викладеними в ній».

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В.Я.