Єдиний унікальний номер 722/1776/24
Номер провадження 3/722/659/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря Ткач Н.П.

з участю:

захисника Савлівої Л.О.

та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Кам`янець-Подільський Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185-10 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії ЗхРУ №287558, складеного старшим офіцером оперативно-розшукового відділу головного оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 , який 17.06.2024 року о 07 год. 55 хв. був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» під час затримання за переправлення громадян України поза пунктом пропуску через державний кордон з України в Республіку Молдова на напрямку 0079 прикордонного знаку на відстані 10 км до лінії державного кордону в адміністративних межах АДРЕСА_2 , вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонного наряду, а саме при виявленні прикордонний наряд чітко та недвозначно жестами та словами подав команду «Стій! Прикордонний наряд», після чого ОСОБА_1 , побачивши прикордонний наряд та почувши його законну вимогу, вчинив спробу втечі від прикордонного наряду, проте в ході переслідування був затриманий, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 під час судового розгляду справи свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та просив закрити відносно нього справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Заслухавши доводи захисника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тощо.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із наявних у матеріалах справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №287558 від 17.06.2024 року, протоколу про адміністративне затримання від 17.06.2024 року та рапорту працівника прикордонної служби від 17.06.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ДПС України під час виконання ним службових обов?язків, а саме при виявленні прикордонний наряд чітко та недвозначно жестами та словами подав команду «Стій! Прикордонний наряд», після чого ОСОБА_1 , побачивши прикордонний наряд та почувши його законну вимогу, вчинив спробу втечі від прикордонного наряду, проте в ході переслідування був затриманий.

Із показань в судовому засіданні ОСОБА_1 встановлено, що 17.06.2024 року він разом із трьома пасажирами на автомобілі, яким він керував, рухався в адміністративних межах с.Романківці в напрямку м.Сокиряни. Під час руху його автомобіль був заблокований з обох боків іншими транспортними засобами, з яких вийшли особи у військовій формі зі зброєю та одразу затримали його разом із пасажирами, поклавши їх лежачи обличчям до землі. В такому положенні вони перебували до приїзду працівників поліції. Будь-яких законних вимог військовослужбовцями йому не висувалось та будь-яких спроб втечі він не вчиняв, оскільки одразу після зупинки автомобіля був затриманий, у зв?язку з чим фізично не міг вчинити такі дії.

Вказані показання ОСОБА_1 узгоджуються із долученими захисником до справи копіями матеріалів з кримінального провадження №0000205 від 17.06.2024 року за ч.3 ст.332 КК України, зокрема: ухвали слідчого судді від 19.06.2024 року про арешт тимчасово вилученого майна; ухвал слідчого судді від 17.06.2024 року про допит свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в порядку ст.225 КПК України та протоколів огляду від 03.08.2024 року технічних звукозаписів судових засідань, у яких здійснювався допит вказаних свідків в приміщенні суду.

Так, із вказаних матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_1 разом із пасажирами на автомобілі ВАЗ-2107 червоного кольору спочатку рухалися в напрямку від р.Дністер до с.Селище. В подальшому, виїхавши на головну дорогу, рухалися в напрямку с.Струмок, після чого, проїхавши вказаний населений пункт, їх було затримано прикордонниками. При цьому, по дорозі свого слідування будь-які блок-пости ОСОБА_1 разом із пасажирами не проїжджали.

Таким чином, вищевказаними дослідженими доказами спростовуються обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, протоколі про адміністративне затримання та рапорті працівника прикордонної служби від 17.06.2024 року, з приводу того, що на адресу ОСОБА_1 військовослужбовцем ДПС України була висунута законна вимога у вигляді команди «Стій! Прикордонний наряд», після якої ОСОБА_1 вчинив спробу втечі.

З огляду на викладене, суд критично оцінює вказані докази, які надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, оскільки вони суперечать фактичним обставинам, які встановлені в ході судового розгляду. Крім цього, вказані докази також викликають у суду сумніви щодо достовірності викладених у них обставин, оскільки малоймовірним видається той факт, що законна вимога у вигляді команди «Стій! Прикордонний наряд» взагалі висувалась військовослужбовцем ДПС України на адресу ОСОБА_1 , оскільки як було встановлено, керуючи автомобілем, будь-яких блок-постів він з пасажирами не проїжджав та до моменту його затримання військовослужбовцями ДПС України не зупинявся.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява N 25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v.the United Kingdom» (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Надаючи оцінку наявним у справі доказам в сукупності з наданими показаннями ОСОБА_1 та долученими його захисником доказами, суд приходить до висновку про недоведеність його винуватості у вчиненні злісної непокори законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків поза розумним сумнівом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-10 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя С.В.Унгурян