Справа № 539/3468/24
Провадження № 3/539/1272/2024
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2024 року місто Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Рудалєва Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
УСТАНОВИЛА:
18 серпня 2024 року о 13 год 50 хв в місті Лубни на проспекті Володимирському ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) керував автомобілем ВАЗ 2170, державний номерний знак НОМЕР_2 . Виїжджаючи на дорогу з місця стоянки, ОСОБА_1 не надав дорогу транспортному засобу HONDA державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі. Вказане призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів - отримано механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), за що передбачена відповідальність за статею 124 Кодексу України по адміністративні правопорушення (далі КУпАП).
Відповідно до статті 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що був повідомлений належним чином. 11 вересня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі, оскільки на даний час він знаходиться у військовій частині. Вину визнає.
Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка відповідно до частини першої статті 9 Конституції України стала частиною національного законодавства України.
Міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
За змістом статті 32 Конвенції питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.
Предметом регулювання Конвенції є захист основних прав і свобод особи, що передбачає пряму дію норм Конвенції.
Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого статею 124 КУпАП підтверджується:
- схемою місця ДТП, яка сталася 18.08.2024 о 13 год. 50 хв. у місті Лубни, по проспекту Володимирський, будинок №99;
- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 18 серпня 2024 року, в яких він зазначив, що перебуваючи на головній дорозі, не зміг вчасно загальмувати, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів;
- поясненнями ОСОБА_1 від 18 серпня 2024 року, з яких вбачається, що він не зміг вчасно зреагувати на рух іншого транспортного засобу під час виїзду зі стоянки.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія НОМЕР_4 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_5 .
За наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статею 124 КУпАП.
Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статею 124 КУпАП, під час розгляду справи не встановлено.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі статею 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує вимоги статей 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
З огляду на вищевказане, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статею 124 КУпАП та вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Статею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадження по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 40-1, 124, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 4 Закону України «Про судовий збір», -
ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
На підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному статею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В. Рудалєва