П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Морозов В.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Черкаси) Черкаського районного управління поліції ГУНП у Черкаській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 26 липня 2024 року о 18 годині 35 хвилин в с. Байбузи Черкаського району Черкаської області по вул. Пархоменка, керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» на місці зупинки транспортного засобу, результат тесту № 2884 0,42 ‰. Подія фіксувалася технічними засобами відеозапису, а саме на бодікамеру працівника поліції.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено права відповідно до вимог статті 268 КУпАП, а також положення статті 63 Конституції України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 26 липня 2024 року у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час дійсно керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. д.н.з. НОМЕР_2 , та їхав з дружиною дивитися будинок. Керуючи автомобілем та рухаючись в с. Байбузи йому стало погано і він випив таблетку каптопресу та з пляшечки випив барбовалу. Проїхавши 300 метрів, його зупинили працівники поліції та повідомили, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на, що він погодився. Пройшовши огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат показав 0,42 ‰.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Король О.А. у судовому засіданні подав письмові пояснення у яких, просив суд провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, вказані письмові пояснення захисник у судовому засіданні підтримав.

Вказані письмові пояснення обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то захисник вказує, що із доданих до матеріалів адміністративної справи відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, зокрема не роз`яснено право мати захисника. Вказане є порушенням права на захист, а відповідно істотним порушенням процесуальних норм.

Окрім того, захисник зауважує, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 пояснив, що алкогольних напоїв не вживав, а вказав, що вживав лікарські засоби, а саме «Барбовал».

Крім того, захисник звертає увагу суду, що у протоколі про адміністративне правопорушення, у розділі пояснення ОСОБА_1 зазначив: «вживав ліки», однак, працівники поліції взагалі не звертали на це увагу, хоча й не заперечували той факт, що вживання даних ліків незадовго до огляду може вплинути на результати тесту.

А тому, на переконання захисника вказана, обставина має значення для об`єктивного розгляду справи.

Водночас, захисник звертає увагу суду на те, що працівниками поліції факт вживання лікарських засобів не перевірявся, не встановлювався час їх вживання, хоча б шляхом відібрання пояснень у водія та констатує, що застосування приладу Драгер, відбулося без дотримання Інструкції з експлуатації, а тому, результати проведення огляду є недопустимими.

Також, захисник вказує, що згідно роздруківки приладу драгер, температура повітря, під час проведення огляду становила 36 0 С.У відповідності до розділу 1.2 табл. 2 Інструкції з експлуатації приладу Драгер «Технічні характеристики», за такої температури його похибка може становити: абсолютна 0,05 мг/л, відносна + - 20 % (що дорівнює 0,084).Враховуючи те, що згідно даних прибору драгер, у ОСОБА_1 виявлено не великий вміст алкоголю, а саме 0,42 проміле, дотримання Інструкції з експлуатації, має важливе значення для отримання правильних результатів.

А тому, захисник просить суд врахувати той факт, що згідно до рекомендацій лікаря від 06 травня 2024 року у розділі призначення, серед інших медичних препаратів, ОСОБА_1 дійсно призначено лікарський засіб «Барбовал».

Крім того, захисник стверджує, що факт вживання вказаного засобу перед зупинкою автомобіля, може підтвердити його дружина ОСОБА_2 , яку просить допитати в судовому засіданні.

Також, захисник вказує на те, що коли ОСОБА_1 почув результат тесту, відразу заперечив факт вживання алкоголю та наголосив що вживав каву та ліки, а тому на переконання захисника ОСОБА_1 фактично, висловив свою незгоду із результатами огляду. Однак, працівники поліції, замість того, щоб направити ОСОБА_1 до медичного закладу або ж, хоча б роз`яснити йому таке право, почали складати протокол і критично ставитися до тверджень ОСОБА_1 пояснюючи, що ліки не можуть так відобразитися на результатах огляду.

При цьому, захисник, зауважує, що прилад Драгер 6810, призначений для виявлення вмісту алкоголю у повітрі, що видихається.

Таким чином, захисник стверджує, що працівниками поліції не долучено до протоколу про адміністративне правопорушення доказів, з яких би вбачалася інформація про кількість алкоголю саме в крові ОСОБА_1 .

За вказаних обставин, захисник вважає, що у діях ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вину працівниками поліції не доведено належним чином.

Дані письмові пояснення долучені до матеріалів справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_1 адвоката Короля О.А., ознайомившись із змістом поданих ним письмових пояснень про закриття адміністративного провадження, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 001954 від 26 липня 2024 року ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Так, п. 2.9 а Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши адміністративний матеріал та оцінивши докази у їх сукупності, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами у справі:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 001954 від 26 липня 2024 року;

- результатом тесту до протоколу серії ААД № 001954 від 26 липня 2024 року, зробленого за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810», результат тесту № 2884 0,42 ‰;

- даними Акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 26 липня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився їхати до медичного закладу для проходження огляду;

- даними копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього року, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 192106 від 26 липня 2024 року;

- дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з бодікамери працівника поліції від 26 липня 2024 року, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував проти проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» та погодився із результатом огляду, який показав 0,42 ‰;

- поясненнями ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення оформлені відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015, а також Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

Водночас, суд зауважує, що за змістом ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що працівниками поліції дотримано вимоги статті 266 КУпАП.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів з бодікамери працівників поліції від 26 липня 2024 року, встановлено, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 26 липня 2024 року о 18 годині 35 хвилин, та поліцейськими запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, на що він погодився.

У відповідь на доводи захисника про те, що «у протоколі про адміністративне правопорушення, у розділі пояснення ОСОБА_1 зазначив про те, що «вживав ліки» та під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 пояснив, що алкогольних напоїв не вживав, а вказав, що вживав лікарські засоби, а саме «Барбовал», однак, працівники поліції взагалі не звертали на це увагу, хоча й не заперечували той факт, що вживання даних ліків незадовго до огляду може вплинути на результати тесту та те, що співробітниками поліції не перевірявся факт вживання ОСОБА_1 лікарських засобів, не встановлювався час їх вживання, хоча б шляхом відібрання пояснень у водія, у зв`язку з чим результати проведення огляду є недопустимими», суд зауважує, що на відеозаписах з бодікамери поліцейського чітко зафіксовано, а саме: на відеозаписі № 100187 від 26 липня 2024 року, час 18:48:54, після того, як працівник поліції сказав та продемонстрував результат тесту 0,42 ‰, ОСОБА_1 говорить: «я тільки пив каву та і все», на відеозаписі № 100187 від 26 липня 2024 року, час 18:49:07, якась жінка підійшла до ОСОБА_1 і говорить: «медичні препарати які пив, барбовал типу в каплях», останній говорить: «ну барбовал, валер`янку я пив», після чого працівник поліції пояснив: «покаже якщо, ви тільки, що випили ліки, буквально 5 хвилин, коли вже пройшло 30 хвилин, вже не покаже», а тому вказані твердження захисника суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 не заперечував результати огляду за допомогою газоаналізатора Драгер та не вказав працівникам поліції коли він точно вживав лікарські препарати.

Посилання захисника на те, що коли ОСОБА_1 почув результат тесту, відразу заперечив факт вживання алкоголю та наголосив що вживав каву та ліки, а тому фактично, висловив свою незгоду із результатами огляду, суд відхиляє з огляду на те, що, відеозаписом достовірно підтверджено той факт, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд за допомогою газоаналізатора Драгер на місці, пройшов відповідний огляд, погодився з результатами такого огляду, а тому працівники поліції не мали обов`язку роз`яснювати ОСОБА_1 право проведення огляду на стан сп`яніння у лікаря - нарколога.

При цьому, стороною захисту не наведено жодних обставин, які б спростовували достовірність даних, відображених на відеозаписах.

Також, доводи захисника про не роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, а також права на захист, не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , у ньому присутня відмітка про те, що останньому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, під якою наявний підпис ОСОБА_1 .

Відтак, порушень вимог чинного законодавства в діях працівників поліції суд не вбачає.

А тому, невизнавальні пояснення особи, яка притягається до відповідальності, суд оцінює як такі, що дані з метою самозахисту та уникнення можливої відповідальності в разі доведення вини у вчиненому, адже санкція статті передбачає безальтернативне суворе покарання.

Щодо наданих стороною захисту медичних документів, а саме: огляду терапевта (сімейного лікаря), виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 111636, то суд не бере їх до уваги, оскільки вказані документи не спростовують та не підтверджують обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

У задоволенні клопотання адвоката Короля О.А. про виклик дружини ОСОБА_1 ОСОБА_2 в якості свідка суд відмовив, оскільки факт вживання медичних препаратів ніким не оспорюється та не заперечується, разом з тим ОСОБА_2 є близьким родичем, є зацікавленою особою, а наявних у справі доказів достатньо для прийняття законного і обґрунтованого рішення у ній.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією дотриманий порядок доказового забезпечення, що передбачає належний рівень доказування стосовно доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року, § 58).

При цьому, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами.

При визначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При цьому, суд зауважує, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не має альтернативи та передбачає адміністративне стягнення для водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 35, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити особі до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В. В. Морозов