Справа № 502/1961/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Березніков О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу ПдРУ №263726 від 24.08.2024 ОСОБА_1 о 15 годині 10 хвилин 24.08.2024 на контрольному посту на околиці с. Приморське в районі каналу Дунай-Сасик здійснив злісну непокору законним вимогам військовослужбовця Державної прикордонної служби України, яка полягала у вимозі пред`явити документи, які посвідчують особу.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

В судове засідання, у яке неодноразово викликався, ОСОБА_1 не з`явився.

У призначене судове засідання на 04.09.2024 о 09.45 годин ОСОБА_1 не зявився, надав суду клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку зі зверненням до лікаря. У судове засідання, призначене на 11.09.2024 о 10.40 також не з`явився, на електронну адресу суду надіслав повідомлення з проханням закрити провадження к справі та не можливістю брати участь у судовому засіданні.

Зважаючи на викладене та керуючись ч.1 ст. 268 КУпАП, а саме, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, але під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, вважаю, що справа щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП, може бути розглянути без відсутності ОСОБА_1 ..

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП, повністю доведений та підтверджується наявними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне затримання, рапортом, поясненнями військовослужбовців Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_3 , відеозаписом правопорушення з бодікамери.

Так, ОСОБА_1 інкримінується злісна непокора законним вимогам військовослужбовця Державної прикордонної служби України, яка полягала у вимозі пред`явити документи, які посвідчують особу, а саме о 15 годині 10 хвилин 24.08.2024 на контрольному посту на околиці с. Приморське в районі каналу Дунай-Сасик, куди на автомобілі Рено д/н НОМЕР_2 під`їхав ОСОБА_1 , будучи за кермом вказаного автомобіля.

Прикордонним нарядом ОСОБА_1 було запропоновано показати документ, який посвідчує його особу, проте останній категорично відмовився. ОСОБА_1 було роз`яснено підстави та законність вказаної вимоги військовослужбовців Державної прикордонної служби України та запропоновано повторно пред`явити документи, на що ОСОБА_1 також категорично відмовився.

У судовому засіданні було оглянуто долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом правопорушення, з якого дійсно вбачаються викладені вище обставини.

Статтею 185-10 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

За змістом ст.185-10 КУпАП, об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у злісній непокорі саме законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, у зв`язку з чим питання їх законності є предметом обов`язкового з`ясування під час розгляду справи про вказане адміністративне правопорушення.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у Постанові №8 від 26.06.1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (п.7).

Законність вимог військовослужбовців Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків щодо вимоги пред`явити документ, який би посвідчував особу ОСОБА_1 , підтверджується матеріалами справи, та здійснено таку вимогу під час проїзду останнім контрольного посту в межах контрольованого прикордонного району, що передбачено ст.ст. 19,20, 23 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України», Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1147 (далі - Подоження).

Пунктом 8 Положення передбачено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).

Отже, ОСОБА_1 під час проїзду ним контрольного посту, розташованого в межах контрольованого прикордонного району, повинен був на вимогу військовослужбовця ДПСУ пред`явити документ, що посвідчує його особу, проте цього не зробив, що виразилося у зухвалій формі, про що свідчить диск з відео-доказом правопорушення.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення та дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, тому вважає за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбаченого санкцією даної статті, як необхідне та достатнє покарання.

Підстав для закриття провадження у справі не вбачається.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 23, 40-1, 185, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн (реквізити для сплати штрафу: Отримувач ГУК в Од.обл./отг м. Вилкове 21081100; Код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код БК 21081100; Номер рахунку (стандарт IBAN) UA0015596).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн (реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN) UA0026001, Призначення платежу: 101;__(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, РНОКПП або серія та номер паспорта) Судовий збір стягнутий з (ПІБ чи назва установи, з якої стягується судовий збір) на користь держави, за постановою суду по справі №502/1961/24).

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.В. Березніков