КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 33/824/4223/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2024 року під головуванням судді Притула Н.Г., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності, за ст. 124 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2024 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Судом встановлено, що 14 червня 2024 року о 19 год 55 хв, в м. Києві на вул. Саксаганського, 109, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо та здійснив з ним зіткнення, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.3б, 16.13 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з указаною постановою, 05 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2024 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що серед матеріалів, які надійшли до Шевченківського районного суду м. Києва з Управління патрульної поліції у м. Києві, були відсутні зазначені у протоколі додатки БК473642, 472097 (записи боді камер поліцейських, якими здійснювалося оформлення ДТП).

Скаржник вказує, що в подальшому на його запит до УПП у м. Києві, зазначені записи були надані поліцейськими безпосередньо до суду, однак в судовому засіданні суддею не досліджувалися.

Посилається на те, що схемою ДТП підтверджується що на момент зіткнення транспортних засобів ним практично було закінчено маневр повороту, а отже він перебував в зоні прямої видимості водія BMW.

Крім того вказано, що на схемі ДТП не відображені сліди гальмування автомобіля BMW, оскільки вони були відсутні, про що скаржником було зазначено в письмових поясненнях, наданих під час оформлення ДТП. Вказане спростовує покази ОСОБА_2 , що він з метою уникнення зіткнення з ОСОБА_1 гальмував, а також «звертав якомога ближче до узбіччя» та крім того здійснював гальмування раніше для запобігання ДТП з автомобілем, який повертав ліворуч та рухався перед ОСОБА_1 .

Звертає увагу суду, на те що жодний доказ долучений поліцейськими до протоколу про адміністративне правопорушення не був взятий суддею до уваги, оскільки поміж тих які були досліджені суддею ні самостійно ні в сукупності не доводили винуватість скаржника, а ті які свідчили - взагалі не були досліджені.

Заслухавши думку ОСОБА_1 який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Стаття 124 КУпАП України передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Об`єктами правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП для того, щоб порушення вважалося завершеним (доведеним до кінця і таким, що підлягає оформленню і покаранню) потрібні факти особа водій повинна експлуатувати автомобіль (керувати автомобілем, їхати, залишити в стані, через який в подальшому буде порушено правила дорожнього руху) і заподіяння або спричинення збитку.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму ВСУ "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року № 14 - суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 1.4 ПДР України - кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ПДР України.

Відповідно до п. 2.3.б ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.13 ПДР України - перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що недотримання водієм ОСОБА_1 п. 2.3.б, п. 16.13 ПДР України призвело до ДТП та пошкодження транспортних засобів.

Як вбачається зі справи, що судом першої інстанції були досліджені докази, а саме:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 812809 від 14 червня 2024 року, з якого убачається, що 14 червня 2024 року о 19 год 55 хв, в м. Києві на вул. Саксаганського, 109, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо та здійснив з ним зіткнення, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.3б, 16.13 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 1);

схема ДТП на якій зображено місце розташування транспортних засобів, відображені дорожні знаки та напрямок руху транспортних засобів під час події (а.с. 3);

письмові пояснення ОСОБА_1 , де він вказав, що керуючи автомобілем «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Павла Скоропадського повертав з другої смуги на зелений сигнал світлофора на вул. Саксаганського. Пересвідчившись, що з протилежної сторони перехрестя машини не рухались, почав здійснювати маневр, коли його авто майже повністю повернуло на вул. Саксаганського на великій швидкості (майже 90 км/год) в нього врізався автомобіль, марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , який він побачив випадково уже на перехресті. Вказав, що дане авто навіть не намагалося загальмувати (на асфальті відсутні сліди гальмування). Внаслідок удару авто ОСОБА_1 від місця удару відкинуло на 3 метри (а.с. 4);

письмові пояснення ОСОБА_2 - водія марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , який зазначив, що рухаючись в м. Києві по вул. Скоропадського + Саксаганського в лівому рядку на зелене світло й побачив перед собою машину, яка робила поворот на ліво. Вказав, що він почав гальмувати та запобіг ДТП, але після цієї машина виїхала ще одна, яка теж повертала ліворуч. Щоб запобігти ДТП водій почав гальмувати і звертати як можна ближче до узбіччя, але машина, яка виконувала поворот продовжила свій рух. В результаті чого стався удар (а.с. 5);

Під час слухання справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 судовому засіданні свою вину в порушенні ПДР України не визнав та пояснив, що на момент зіткнення транспортних засобів, він практично закінчив маневр повороту, а отже перебував в зоні прямої видимості водія автомобіля "BMW", який ймовірно виїжджав на перехрестя на миготливий зелений або навіть жовтий сигнал світлофора, а також збільшив швидкість перед перехрестям, щоб мати можливість його проїхати, проте не встиг загальмувати.

ОСОБА_2 під час судового засідання в районному суді пояснив, що він їхав в лівій смузі прямо, не змінюючи напрямок, на зелений сигнал світлофора. Побачивши перед собою автомобіль, який здійснював поворот ліворуч, почав гальмувати з метою уникнути ДТП, але після цього автомобіля виїхав ще один, який також здійснював поворот ліворуч. Щоб запобігти ДТП він почав гальмувати і звертати якомога ближче до узбіччя, але автомобіль "Peugeot" продовжив рух, в результаті чого сталось зіткнення.

На підставі наведених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху України, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п. п. 2.3 б, 16.13 ПДР України, та наявна подія і склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

Нових доказів відсутності вини ОСОБА_1 не здобуто й на стадії апеляційного провадження.

Клопотань про проведення відповідної експертизи учасниками судового провадження не заявлялось.

Отже, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суб`єктивною стороною якого є наявність вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, з чим погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги у своїй сукупності оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Отже жодними іншими належних доказами, які б викликали б сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, скаржником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він, керуючи автомобілем, порушив 2.3 б, 16.13 Правил дорожного руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2024 рокує законною та обґрунтованою, висновки викладені в ній відповідають встановленим обставинам справи, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, за ст. 124 КУпАП та піддано стягненню, залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар