Справа №: 630/613/24
Провадження № 3/630/226/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 липня 2024 рокум. Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Малихін О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, яка надійшла з Відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , інші відомості суду невідомі,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ВАД № 255282, складеному 26 червня 2024 року, ОСОБА_1 24 червня 2024 року о 13-00 годині за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своїм братом ОСОБА_2 , під час якої висловлювався на його адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи він був повідомлений належним чином. Враховуючи те, що є дані про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про день, час і місце розгляду справи, та від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, його поведінку слід розцінювати як намір ухилитися від суду, тому вважаю за можливе провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, що не є перешкодою для з`ясування всіх обставин в даній справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП особа підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Але домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних стосунків.

Людина, що чинить домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно, з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права й свободи. Тоді як ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій це конфлікт.

Самі по собі нецензурні висловлювання під час сварки, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З матеріалів справи вбачається, що до Відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області 26 червня 2024 року звернувся ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із заявою, в якій він просить прийняти заходи реагування до ОСОБА_1 , який є його рідним братом, та який влаштував з ним сварку і висловлювався в його бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

В письмових поясненнях від 26 червня 2024 року, складених на окремому аркуші, потерпілий ОСОБА_2 вказав, що 24 червня 2024 року о 13-00 годині він перебував у себе вдома і займався спільним парканом, який також належить його братові ОСОБА_1 , останній вийшов зі свого будинку і підійшов до нього, після чого й розпочав конфлікт, ображаючи його, ОСОБА_2 , нецензурною лайкою і погрожуючи йому фізичною розправою.

В письмових поясненнях від 26 червня 2024 року, складених на окремому аркуші, ОСОБА_1 вказав, що 24 червня 2024 року о 13-00 годині він перебував в стані алкогольного сп`яніння і знаходився у себе вдома і з вікна будинку побачив, що його брат ОСОБА_2 ремонтує паркан, яким вони володіють спільно. Тому він, ОСОБА_1 , вийшов зі свого будинку та підійшов до свого брата і почав ображати нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою.

Дослідженні судом докази в їх сукупності підтверджують лише наявність стійких неприязних стосунків між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , притаманних для суміжних землекористувачів, які невдоволені порядком користування спільним майном або способом розподілу земельної ділянки, та викликають обґрунтовані сумніви в тому, що 24 червня 2024 року, по відношенню до ОСОБА_2 були вчинені дії, які підпадають під ознаки домашнього насилля, оскільки вказані особи проживають в окремих житлових будинках, не являються членами однієї сім`ї та не пов`язані спільним побутом.

В той же час дослідженні судом докази вказують на те, що 24 червня 2024 року о 13-00 год. ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 було вчинено діяння, яке може бути кваліфіковане як дрібне хуліганство, передбачене ст. 173 КУпАП. Однак, суд не має права притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки посадовою особою органу Національної поліції в межах провадження в справі про адміністративне правопорушення протокол про вчинення такого порушення не складався.

Таким чином, суд дійшов висновку, що під час судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт наявності події адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим апеляційної скарги до органу, який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Суддя О. О. Малихін