Справа № 570/3856/24
Номер провадження 3/570/1992/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Коробов С.О., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Щербяк Ю.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно допротоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №160614 від 11 липня 2024 року ОСОБА_1 14 червня 2024 року близько 03 години 00 хвилин за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 в ході словесної перепалки з дружиною ОСОБА_2 чинив психологічний тиск, а саме не давав залишити помешкання, чим вчинив домашнє психологічне насильство.

В протоколі відсутнє зазначення кваліфікуючої ознаки діяння - завдання шкоди фізичному здоров`ю або завдання шкоди психічному здоров`ю чи можливість спричинення якогось виду шкоди,

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що не мав наміру вчиняти будь-яке насильство стосовно своєї дружини. Пояснив суду, що у нього з дружиною складні відносини, оскільки вона зловживає спиртними напоями. Сама дружина вчинила скандал, він викликав поліцію і після потерпіла також здійснила виклик на телефонну лінію 102 про ніби-то вчинення з боку ОСОБА_1 домашнього насильства щодо неї. По приїзду працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення і на ОСОБА_1 , і на дружину ОСОБА_2 . Вказав, що дії, вказані у протоколі та інкримінуються йому, як домашнє насильство, відрізняються від тих дій, які вказані у поясненнях потерпілої ОСОБА_3 та поясненнях її доньки ОСОБА_4 та не підтверджуються жодними доказами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до матеріалів справи в своїх поясненнях потерпіла ОСОБА_3 вказує, що ОСОБА_1 зайшов у ванну і там «притискав до стіни..., штовхав..., застосовував силу...». Пояснення доньки ОСОБА_5 відрізняються від пояснень ОСОБА_3 та вказують вже на якісь інші події: «забирав ключі від автомобіля.., не випускав з будинку..., спробував перешкоджати аби мама не поїхала».

За поясненнями самого ОСОБА_1 в ніч з 13.06.24 на 14.06.24 р. близько 03 год 00 хвилин він прокинувся від гучної музики та вийшов зі своєї кімнати і словесно звернувся з важливим питанням повернення ключів, при цьому ОСОБА_3 проігнорувала його прохання та пройшла повз нього. Він пішов за нею, бо взяти ключі на кілька днів для нього було важливо. Це усе, що тоді відбулося. Він не підвищував голос, не вживав поганих слів, не торкався її, не перешкоджав їй.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №160614 від 11 липня 2024 року не розкриває суть інкримінованого особі правопорушення, адже у ньому не вказано, якими саме діями він вчинив відносно дружини психологічне домашнє насильство. Взагалі не вказано кваліфікуючу обставину правопорушення, тобто - що саме завдав чи міг завдати. Відсутня кваліфікуюча обставина у виді наслідку, передбаченого диспозицією статті.

Відповідно до положень ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вищезазначений протокол складено 11 липня 2024 року, хоча подія сталася 14 червня 2024 року, що є порушенням процедури складання протоколу, встановленої Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, вони не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті.

Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так диспозиція ст. 173-1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки, якою є можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Отже, законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Ці обставини (завдання шкоди фізичному здоров`ю або завдання шкоди психічному здоров`ю чи можливість спричинення якогось виду шкоди), як обов`язкові елементи складу правопорушення повинні бути зазначені у протоколі.

Однак у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 не зазначено про настання наслідків вчинення ним адміністративного правопорушення: яка шкода була завдана потерпілій, хоча це прямо випливає з диспозиції ст. 173-2 КУпАП. Тобто, фактично об`єктивна сторона правопорушення в протоколі не розкрита.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодного доказу у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 14.06.2024 поставленого в провину правопорушення та спростували б його твердження щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства.

Дії, вчинені ОСОБА_1 в межах конфлікту, описані в протоколі, не досягли межі, яка б вказувала на вчинення ним того виду насильства, який визначений у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП. Вищенаведене вказує на відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, що в свою чергу вказує на відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення провадження у справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю. Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: немає об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, оскільки об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а суб`єктивна сторона правопорушення має характеризуватися наявністю вини у формі умислу, а тому дана справа підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ст. 247, 280 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Коробов С.О.