Справа № 734/4287/23 Головуючий у 1 інстанції Домашенко Ю. М.
Провадження № 33/4823/736/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Салая Г.А.,

В режимі відеоконференції захисника Харченка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Харченка С.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 липня 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 09.09.2023 о 07:05 год. по вул. Київська, 4 в смт. Козелець Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_1 керував автомобілем Volvo S-40, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Не погодившись із рішенням суду, захисник Харченко С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження у справі.

Вказує, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, формально підійшов до вивчення та розгляду справи.

Зазначає, що зміст протоколу не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме, працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, правові наслідки складання даного протоколу, суть обвинувачення, не було залучено свідків правопорушення, що є обов`язковим, протокол складено нерозбірливо.

Крім того, стверджує, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом. Вказує, що ОСОБА_1 погодився на проведення огляду на місці та за допомогою приладу Драгер, однак працівники поліції шляхом здійснення тиску та введення ОСОБА_1 оману не захотіли везти останнього в лікарню та відповідно склали протокол. Взамін працівники поліції дали йому направлення, однак не повідомили, що у лікарні у вихідний день вранці не можливо провести огляд через відсутність лікаря.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог пункту 2. 5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Проходження огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи щодо якої порушується таке питання.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД 185472 від 09.09.2023 ОСОБА_1 09.09.2023 о 07:05 год. по вул. Київська, 4 в смт. Козелець Чернігівського району Чернігівської області керував автомобілем Volvo S-40, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

З відеозапису вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб Volvo S-40, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм працівник поліції повідомив, що він нього відчувається різкий запах алкоголю та запитав чи буде він проходити огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога чи на місці за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 відповів, що не буде. На уточнююче запитання поліцейського чи відмовляється він від проходження огляду, водій відповів «так», та пояснив, що «вчора вживав спиртні напої, але не напивався. Уточнив, що випив 1,5 л пива. Після цього поліцейський повідомив, що буде складено протоколи про адміністративні правопорушення. Під час складання протоколів, працівники поліції вдруге запитали у ОСОБА_1 чи бажає він пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи в лікарні, останній відповів, що не бажає. Працівник поліції зачитав протоколи про адміністративні правопорушення, роз`яснив права та обов`язки, наслідки складання протоколу, відсторонив його від керування транспортним засобом. Всі складені документи ОСОБА_1 власноручно підписав.

Процедура огляду регламентована такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і конкретизують норми цієї статті, а саме: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Тому, на виконання вимог Інструкції та відповідно до Порядку, водію ОСОБА_1 двічі було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та у закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився, про що зазначено як у направленні до Козелецької ЦРЛ, так і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів (а.с. 4-5).

Отже, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, спростовуються наведеними доказами.

Згідно наявних у матеріалах справи пояснень ОСОБА_2 , останній зобов`язується доставити автомобіль, яким керував ОСОБА_1 до місця стоянки і не віддавати його для керування до повного витверезіння (а.с. 6).

Підстав вважати вказані докази неналежними та такими, що складені з порушенням, апеляційний суд не вбачає.

Інші твердження апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Харченка С.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай