ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024Справа №607/1559/24 Провадження №3/607/1271/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №973089 від 11.01.2024, ОСОБА_1 11.01.2024 о 18 год. 00 хв. ухилявся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме перебував за місцем проживання в АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння, не поспілкувавшись із дочкою зателефонував на лінію «102» та повідомив, що вона зникла безвісти, чим порушив ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заперечив обставини, викладені у протоколі. Свою вину не визнав. Пояснив, що навпаки, піклуючись про свою дочку, переживаючи за те, де вона перебуває, він 11.01.2024 викликав поліцію. Після того, як з`ясувалось, що його неповнолітня дочка ОСОБА_2 була у своєї подруги, поліцейські, з не зрозумілих для нього причин, вирішили, що він не належно виконує свої батьківські обов`язки.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей у виді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №973089 від 11.01.2024, у матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_2 від 11.01.2024, письмові пояснення ОСОБА_1 від 11.01.2024, заява ОСОБА_1 від 11.02.2024, рапорт працівника поліції від 11.01.2024, акт обстеження житлових умов від 12.01.2024.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Проте, доказів, які б підтверджували ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків, а саме обставин викладених у вищевказаному протоколі, немає.

Окрім того, в протоколі не вказано, які саме батьківські обов`язки, зазначені у ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», не виконав ОСОБА_1 .

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, які б достеменно свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, обставини якого викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, який є предметом розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Керуючись ст.ст. 8, 33, 184, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П. Я. Стельмащук