КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Київ

Справа № 757/19818/24-п

Провадження № 33/824/3963/2024

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через захисника Племяннікова Богдана Дементійовича, на постанову Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово непрацюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 721609 від 20 квітня 2024 року, ОСОБА_1 20.04.2024 о 00 год. 25 хв. у м. Києві по бульв. Миколи Міхновського, 42, керувала автомобілем «BMW X3» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я відмовилася. Відмову зафіксовано на бодікамеру інспектора патрульної поліції № 472665.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Не погодившись з такою постановою, 12 липня 2024 року ОСОБА_1 подала через захисника Племяннікова Б.Д. апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що працівником поліції обрано неправильну кваліфікацію, оскільки стосовно ОСОБА_1 було вдруге складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 (серія ААД № 721609 від 20.04.2024), проте фактично це був другий протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130, складений через близько годину після першого (серія ААД № 858723 від 19.04.2024).

Вказує, що суть адміністративного правопорушення, описана в протоколі не є чітко визначеною, оскільки складається із двох частин: 1) керування з ознаками алкогольного сп`яніння; 2) відмови від проходження огляну на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Тобто працівник поліції фактично поєднав два правопорушення, при цьому виклавши одне неправильно, а інше - з порушенням визначеної Інструкцією процедурою.

Звертає увагу на порушення поліцейським процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема зазначення неіснуючої ознаки алкогольного сп`яніння - почервоніння обличчя, невиконання вимог п. 5 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, не залучення двох свідків та не складення акту огляду на стан сп`яніння.

Також в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що копію оскаржуваної постанови апелянтом отримано 05 липня 2024 року.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Племянніков Б.Д. доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у ній, просив задовольнити - оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та вмотивованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність як за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані наркотичного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За логікою цього складу адміністративного правопорушення відмовою є свідома, вольова та цілеспрямована поведінка водія, за якої він після отримання від працівника поліції законної вимоги пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснення порядку його проходження та наслідків відмови від проходження огляду не вчиняє дій, які від нього вимагаються та/або своїми діями перешкоджає виконанню таких дій.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що відмова ОСОБА_1 , як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є порушенням п. 2.5 ПДР України створює, як наслідок, наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується фактичними дані, що містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 721609 від 20.04.2024;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 20.04.2024;

- відеозаписі з бодікамери інспектора патрульної поліції № 472665 від 20.04.2024.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, а також підтверджуються належними та допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи.

Заперечуючи щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом вказується на незрозумілість фабули правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки вона складається із двох частин: 1) керування з ознаками алкогольного сп`яніння; 2) відмови від проходження огляну на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Тобто працівник поліції фактично поєднав два правопорушення, при цьому виклавши одне неправильно, а інше - з порушенням визначеної Інструкцією процедурою.

Апеляційний суд відхиляє вказані доводи як надумані та безпідставні, оскільки фабула адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 є чіткою та зрозумілою, а саме: відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом. Зазначення в протоколі про «керування з явними ознаками алкогольного сп`яніння» не свідчить про спірність кваліфікації, оскільки спрямоване на вказівку на правову підставу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння від проходження якого і відмовляється особа, порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України.

Доводи про порушення поліцейським процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані з огляду на таке.

Щодо зазначення неіснуючої ознаки алкогольного сп`яніння - почервоніння обличчя.

Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, дійсно, зазначена працівником поліції ознака - почервоніння обличчя не є такою, що вказує на ознаки алкогольного сп`яніння. Разом із цим, у протоколі зазначена інша ознака - запах алкоголю з порожнини рота, яка передбачена Інструкцією № 1452/735 від 09.11.2015, а тому в поліцейського були достатні підстави для пред`явлення вимоги щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо невиконання поліцейським вимогп. 5 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Апеляційний суд звертає увагу, що вказані вимоги поліцейський мав виконувати лише у випадку надання згоди ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Водночас ОСОБА_1 відмовилася від проходження такого огляду. Окрім цього, ОСОБА_1 не висловлювала відповідних вимог.

Щодо незалучення двох свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказана норма регулює питання фіксації огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, проте як зазначено вище, ОСОБА_1 відмовилася від проходження такого огляду, а тому підстав для залучення свідків не було, враховуючи також наявність безперервного відеозапису.

Доводи щодо неправильної кваліфікації внаслідок інкримінування ОСОБА_1 вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у той час як фактично це був другий протокол за цими ж діями, а тому правильною мала б бути кваліфікація за ч. 2 ст. 130 КУпАП апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Апеляційним судом встановлено, що стосовно ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 858723 від 19.04.2024 (далі - протокол № 1) та серії № ААД № 721609 від 20.04.2024 (далі - протокол № 2).

Відповідно до протоколу № 1ОСОБА_1 19.04.2024 о 23 год. 20 хв., рухаючись по вул. Дніпровська набережна, 14-Б у м. Києві, в порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР, керувала автомобілем марки «BMW-X3», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу «Drager», проба позитивна 0.61 ‰.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2024 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу № 2 ОСОБА_1 20.04.2024 о 00 год. 25 хв. у м. Києві по бульв. Миколи Міхновського, 42, керувала автомобілем «BMW X3» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я відмовилася.

Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Особливістю повторності в адміністративному деліктному праві, зокрема в правопорушеннях за статтею 130 КУпАП, є пов`язання її наявності з фактом піддання особи адміністративному стягненню, а не з фактичним вчиненням нею однорідних дії повторно.

Повторним відповідно до пункту 2 статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Крім цього, у пункті 5 Розділу VII згаданої вище Інструкції також зазначено, що у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

З урахуванням викладеного, можна зробити такий висновок: при встановленні такої кваліфікуючої ознаки як повторність відправною датою є не факт вчинення дій, а дата першого і наступного винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення дій передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Станом на дату зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 20 квітня 2024 року у поліцейських була відсутня інформація про наявність постанов, що набрали законної сили, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за статтею 130 КУпАП, а тому кваліфікація її дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірною.

Щодо доводів про недопустимість потворного притягнення до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення апеляційний суд вказує на таке.

Відповідно до принципу юридичної відповідальності «non bis in idem» особа не може бути притягнута до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення. Цей принцип закріплений в ст. 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Положеннями ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: п. 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

Стаття 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує, що нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

ЄСПЛ у своєму рішенні від 16.06.2016 в справі «Ігор Тарасов проти України» (Igor Tarasov v. Ukraine), заява № 44396/05) зазначив, що ст. 4 Протоколу № 7 необхідно розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або по суті одних і тих самих фактів (одне й те саме місце, один і той самий час, та сама поведінка особи).

Як вже було описано вище стосовно ОСОБА_1 складено 2 протоколи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу, що протокол № 1 складений стосовно ОСОБА_1 за фактом керування нею 19.04.2024 о 23 год. 20 хв. по вул. Дніпровська набережна, буд. 14-Б у м. Києві транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Протокол № 2 складений стосовно ОСОБА_1 за фактом керування нею 20.04.2024 о 00 год. 25 хв. по бульв. Миколи Міхновського, буд. 42 у м. Києві транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, стосовно ОСОБА_1 складено 2 абсолютно різні протоколи про адміністративне правопорушення, оскільки відрізняється не лише дата, час та місце правопорушення, але й об`єктивна сторона правопорушення (керування в стані сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно). Єдиною суттєво спільною ознакою вказаних протоколів, окрім даних щодо особи та транспортного засобу, є кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене відсутні підстави для висновку про повторне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення тому положення статті 61 Конституції України та положення частини другої статті 36Кодексу України про адміністративні правопорушення не підлягають застосуванню

Інші доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, розумних сумнів щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не викликають, порушень щодо порядку отримання доказів, що містяться в матеріалах справи не наводять, що в сукупності свідчить про формальність доводів апеляційної скарги, спрямованих на уникнення адміністративної відповідальності.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції були дотримані, а висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильним, оскільки він відповідає обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам.

Згідно з положеннями статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року залишається без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через захисника Племяннікова Богдана Дементійовича, - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О. В. Желепа