ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/114/24 Справа № 185/5487/23 Суддя у 1-й інстанції - Тимченко С.О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Євдокимової Ю.В., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року, якою відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження у справі за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.04.2023 року о 19.12 год. на перехресті вул. Західнодонбаська та вул. Дніпровська в м. Павлоград водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «KIA CERATO», д.н.з. НОМЕР_1 під час зміни напрямку руху, виконуючи поворот ліворуч з вул. Дніпровської на вул. Західнодонбаська м. Павлограда, не переконалася, що це буде безпечно, не надала дорогу автомобілю марки «Рено Сандеро» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по вул. Дніпровській в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого автомобілі зіткнулися та отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Євдокимова Ю.В., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Вважає рішення суду передчасним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Вказує, що при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Враховуючи, що строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився, будь-яке поновлення, продовження чи зупинення перебігу таких строків КУпАП не передбачено, вважаю, що за таких обставин провадження по справі слід закрити.

У зв`язку з закриттям провадження по даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАІІ питання щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не повинно вирішуватися, з урахуванням положень рішення Європейського суду з прав людини у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Вказує, що судом при розгляді справи не дотримані вимоги закону, а саме, судом в порушення вимог ст. ст. 38, 247 КУпАІІ не враховано, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку із закриттям провадження по справі на підставі п. 7 ст.247 КУпАП питання щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судом вирішуватись не повинно було і висновок суду про визнання винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. є незаконним.

Посилається на те, що відповідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/22840-ІТ встановлено, що 02.04.2022 року інкриміновані ОСОБА_1 порушення ПДР стались також у зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_2 ПДР України. Однак, як вбачаться з матеріалів адміністративної справи, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , за ст.124 КУпАП працівниками патрульної поліції не складався. Вважає, що в діях ОСОБА_2 , як учасника дорожнього руху вбачається порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, може вбачатись склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст, 124 КУпАП, що підлягає перевірці у встановленому законом порядку, оскільки вирішення питання про наявність в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративну відповідальність для притягнення до адміністративної відповідальності належить виключно до компетенції органів поліції, а суди розглядають справи про адміністративне правопорушення лише в межах обставин та щодо порушень, зазначених у протоколі.

Будучи належним чином повідомлені про час та місце слухання справи ОСОБА_1 , та її адвокат Євдокимова Ю.В., потерпілий ОСОБА_2 та його представник Пономаренко А.В. у призначене на 11-10 годину 03 січня 2024 року судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Розгляд справи було відкладено на 12-00 годину 16 січня 2024 року.

Як вбачається з довідки про доставку смс-повідомлення, ОСОБА_1 , та її адвокат Євдокимова Ю.В., потерпілий ОСОБА_2 та його представник Пономаренко А.В. судові виклики на 16.01.2024 року отримали 09.01.2024 року, тобто завчасно до судового засідання, однак у призначений час до суду не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 , та її адвокат Євдокимова Ю.В., потерпілий ОСОБА_2 та його представник Пономаренко А.В. належним чином та завчасно повідомлені про дату та час розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлення, з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без їх участі.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і безпідставними.

Так, висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями правопорушниці та потерпілого, висновком експерта № СЕ-19/104-23/22840-ІТ від 11.10.2023 року згідно якого, в даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «Кіа» ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події дії водія автомобіля марки «Кіа» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 16.6 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв?язку з настанням даної ДТП, а також іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 10.1 ПДР, відповідно до якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

А також, порушення вимог п. 16.6 ПДР, відповідно до якого, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Порушення цих пунктів ПДР водієм ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими матеріалами справи, в тому числі і даними зі схеми місця ДТП та фототаблиці до неї, відповідно до якої відображено місце розташування автомобілів, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У своїй сукупності, наявні докази узгоджуються між собою та зі схемою місця ДТП та з іншими дослідженими судом першої інстанції доказами.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, що саме порушення вимог п.10.1, 16.6 водієм ОСОБА_1 перебувають у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди є цілком обґрунтованими та мотивованими і не спростовуються обставинами, викладеними в апеляційній скарзі.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Посилання в апеляційній скарзі на недоведеність вини через складання вказаних письмових доказів з недоліками, оскільки такі доводи будь-якими наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають на думку суду формальний характер та спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції та перевірені під час апеляційного розгляду докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості. Формальні недоліки, на які вказує сторона захисту, не можуть слугувати підставою для визнання таких доказів недопустимими.

Таким чином, досліджені та перевірені місцевим судом обставини свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При апеляційному перегляді постанови судді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції, без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Євдокимової Юлії Вікторівни, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного правопорушення, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Іванченко