Провадження № 3/679/621/2024
Справа № 679/1189/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року місто Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Томілін О.М., розглянувши адміністративний матеріал, наданий Відділом поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ID картка НОМЕР_1 , орган видачі 6812, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.173-2 ч.2 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , являючись особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, 18.07.2024 року приблизно о 19.16 год., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , яке полягало у висловлюванні на її адресу словами нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, шарпанні за одяг, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не повідомив.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від нього не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_3 до суду визнані неповажними, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність на підставі наявних матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом досліджені наступні докази, додані до протоколу.

Так, з постанови суду від 26.01.2024 вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

За даними рапорту працівника поліції від 18.07.2024 ОСОБА_1 18.07.2024 року у квартирі АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , що також підтверджено її письмовими поясненнями.

Санкцією ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки: можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таким чином, об`єктивну сторону цього правопорушення складають певні дії (бездіяльність), реальне настання шкідливих наслідків (реальна ймовірність їх настання) та причинний зв`язок між ними.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, - домашнього насильства відносно матері ОСОБА_2 доведена наданими доказами.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні стягнення, суд, у відповідності до положень ст.33 КУпАП, враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В якості обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини, щире розкаяння винного.

Водночас, суд не визнає в якості обставини, що згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, так як дана обставина, на думку суду, є обставиною, що саме визначає кваліфікований склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП, і, яка, відповідно, на переконання суду, не може бути врахована, як обтяжуюча відповідальність, так як, за вказаних умов, буде погіршувати становище особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, визнання вини, як пом`якшуючу відповідальність обставину, та приходжу до переконання, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення за ч.2 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу, що, на думку суду, буде достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також, запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Приймаючи до уваги вищенаведене, керуючись ст.33, ст.39-1, ст.40-1, ст.173-2 ч.2, ст.221, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Томілін