КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №357/955/24 Головуючий у І інстанції - Гребінь О.О.
апеляційне провадження №33/824/4150/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., розглянув матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на поставу судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2024 року, -

установив:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

05 серпня 2024 року, ОСОБА_1 , через суд першої інстанції подав на вказану вище постанову від 10 липня 2024 року апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2024 року постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга на вказану постанову суду від 10 липня 2024 року подана ОСОБА_1 05 серпня 2024 року, тобто з пропуском десятиденного строку на її оскарження.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки він належним чином про день, час та місце розгляду справи повідомлений не був.

Вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги ч. 1 ст. 277-2 КУпАП.

В подальшому, 30 липня 2024 року на його поштову адресу надійшов лист з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, у якому знаходилась постанова від 10 липня 2024 року.

Такий лист судом було відправлено 24 липня 2024 року, тобто через 4 дні після того, як сплив строк подання апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Діючий КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моменту проголошення постанови суду, а не отримання її копії.

В зв`язку з цим, обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду з отриманням її лише 30 липня 2024 року не є поважним.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявне відносно нього провадження, що підтверджується як підписом у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що справа буде розглядатися за викликом у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області так і неодноразовими заявами ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи, які були призначені на 29 лютого 2024 року та на 24 квітня 2024 року (а.с. 11, 13).

Вищезазначене свідчить про те, що про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 міг дізнатись раніше 30 липня 2024 року.

З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Від судів вимагається вказувати підстави.

Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України»).

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тобто ЄСПЛ наголосив на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї.

Враховуючи викладене, вважаю, що ОСОБА_1 був обізнаним про наявне відносно нього провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, був обізнаний про розгляд справи, яка двічі відкладалась за його клопотаннями, повинен був дізнатись про результат такого розгляду, однак не вчинив жодних дій для ознайомлення з результатом розгляду та міг подати апеляційну скаргу вчасно.

В зв`язку з цим, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 10 липня 2024 року не вбачаю, тому, відповідно до вимог ст.294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі наведеного та керуючись ч.2 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонногосуду Київської області від 10 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

Справу повернути до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько