Справа №461/4265/24
Провадження №3/461/1845/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л. Д., при секретарі судового засідання Курилюк А.І., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

16.05.2024 року о 09 год. 13 хв. у м. Львів на просп. Свободи, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд проводився у медичному закладі та підтверджується висновком лікаря №001521 від 16.05.2024 року.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та зазначив, що в день зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення жодних лікарських препаратів не приймав. При цьому, вказав, що напередодні вживав лікарський засіб «валокордин».

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Яцишин О.В, в судовому засіданні зазначила, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказав, що за клопотанням сторони захисту судом було призначено судову токсикологічну експертизу, за результатами якої встановлено, що у біологічному середовищі ОСОБА_1 , яке було відібрано в день складання протоколу, не виявлено жодних заборонених речовин, в тому числі і лікарських препаратів. Зазначив, що первинний огляд на визнання стану сп`яніння проводився лікарем-наркологом без врахування відомостей про стан здоров`я ОСОБА_1 . Додатково зазначив, що ОСОБА_1 є єдиним, хто має право керування транспортними засобами в родині, а тому позбавлення його відповідного права призведе до негативних наслідків для усієї родини.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П.1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Дії ОСОБА_3 відповідають складу адміністративного правопорушення та правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Його вина у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується даними які містяться в:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 568489 від 16.05 2024 року;

-відеозаписах з нагрудних камер поліцейських;

-висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, № 001521 від 16.05.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001521 від 16.05.2024 року;

-даними результату імунохроматографічного дослідження № 1521 від 16.05.2024 року, відповідно до якого у біологічному середовищі ОСОБА_1 виявлено барбітурати.

-даними результату підтверджуючого лабораторного дослідження що проводилось аналізатором біохімічним автоматичним Cobas c311, виробник ROCHE Diagnostics GmbH Mannheim, який визначає якісний та кількісний вміст психоактивних речовин в біологічному середовищі людини.

Відтак, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає доведеним невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п.2.9А ПДР України, яким водієві забороняється керувати керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На переконання суду, належними й допустимими доказами підтверджується, що останній керував транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності.

При цьому, судом враховується те, що керування транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Зокрема, у такому стані істотно знижується увага водія та швидкість його реакції, що зумовлює загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого водія та власності третіх осіб. Саме ця обставина і зумовила прийняття законодавцем Закону, яким було посилено відповідальності за керування транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо доводів захисника про наявність висновку експерта, за результатами проведення токсикологічної експертизи, відповідно до якої у біологічному середовищі ОСОБА_1 , не виявлено заборонених речовин, в тому числі лікарських засобів, суд зазначає наступне.

У відповідності до п.п. 7, 8, 9, 12 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини та надає якісний показник.

Швидкий тест на виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є імунохроматографічним дослідженням для швидкого візуального встановлення наркотичних речовин та/або їх метаболітів у сечі людини.

Положеннями чинного законодавства не вимагається встановлення кількісних показників наркотичної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Суд враховує, що окрім результатів імунохроматографічного дослідження, які проводились швидким тестом Hangzhou AllTest на десять наркотиків серія: ATDOA 22110077, тестом серія: BAR 2302002-8, перебування ОСОБА_1 під впливом лікарських засобів, що знижують швидкість реакції підтверджено також результатом підтверджуючого лабораторного дослідження що проводилось аналізатором біохімічним автоматичним Cobas c311, виробник ROCHE Diagnostics GmbH Mannheim, який визначає якісний та кількісний вміст психоактивних речовин в біологічному середовищі людини.

Також, відповідно до положень п.15 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, остаточний діагноз встановлюється лікарем не лише на підставі лабораторних досліджень, а й за результатами огляду пацієнта, що і мало місце в даному випадку.

Згідно матеріалів судового провадження огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проводився 16.05.2024 року одразу після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 у медичному закладі та лікарем наркологом, який має право проводити відповідні огляди. Вказаний огляд був проведений лікарем у повній відповідності до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 із застосуванням сертифікованого медичного обладнання.

В той же час, судово-токсикологічна експертиза біологічного середовища ОСОБА_1 проводилась у період з 15.08.2024 року по 19.08.2024 року, через три місяці з моменту події адміністративного правопорушення та відібрання зразків біологічного середовища, тобто після спливу значного часу.

За таких обставин, оцінивши кожен доказ окремо, з точки зору належності та допустимості, та всі надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, висновок експерта № 1970/2024-т від 19.08.2024 року суд до уваги не бере, оскільки він не є обов`язковим для суду і не має наперед встановленої доказової сили.

Крім того, останній спростовується іншими вищезазначеними доказами по справі ретельно дослідженими судом в судовому засіданні.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ДСА України судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мироненко Л.Д.