Справа № 748/2452/24 Головуючий у 1 інстанції Кухта В. О.
Провадження № 33/4823/741/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

захисника Ширая М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Ширая М.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 липня 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 та ст. 185 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

Місцевим судом установлено, що 27.05.2024 року о 23 год 30 хв, ОСОБА_1 у с. Старий Білоус, Чернігівського району Чернігівської області на КПП-22 по вул. Київській керував автомобілем марки «ВАЗ 2102», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (не зв`язна мова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини), при цьому відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння та цього ж дня у цьому ж місці о 23 год 50 хв не виконував неодноразову законну вимогу про припинення правопорушення, шарпав працівників поліції, поводив себе зухвало та нахабно. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду стосовно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

На думку захисту, поліцейськими порушено вимоги порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, адже поліцейські не мали жодних підстав для проведення освідування, оскільки ОСОБА_1 не був водієм, а також працівники поліції повинні були забезпечити його направлення до закладу охорони здоров`я і лише після цього складати процесуальні документи. Вказує, що згідно відеозапису факт керування ОСОБА_1 не зафіксовано, а при спілкування з поліцейськими він наголошував, що за кермом була інша особа та жодного відношення до цього автомобіля він не має, проте, це залишилося поза увагою суду. Зазначає, що рапорт інспектора поліції щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом не є доказом, який би поза розумним сумнівом доводив факт керування транспортним засобом. Вказує, що оскільки ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, тому в розумінні правил дорожнього руху він не був водієм і правила на нього не розповсюджуються, в тому числі і щодо необхідності проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння. Також вказує на тривале затримання ОСОБА_1 , яке відбулося більше трьох годин.

В засіданні апеляційного суду захисник підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити з викладених в ній підстав.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1452/735 від 09.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

З контексту п. 7 розділу 1 Інструкції вбачається наявне право водія відмовитися від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж не погодитися з результатом огляду. Такі дії водія мають потягти за собою обов`язок поліцейського направити особу на огляд до закладу охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 671667 від 28.05.2024 року ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці у встановленому законом порядку відмовився, від підпису у протоколі відмовився (а.с. 3).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 586377 від 28.05.2024 року ОСОБА_1 не виконував неодноразову законну вимогу поліцейського, шарпав працівників поліції поводився зухвало та нахабно, від підпису у протоколі відмовився (а.с. 25).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, огляд у медичному закладі не проводився. (а.с. 9).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, як на блокпост прибув патрульний автомобіль на місце події у зв`язку з їх викликом черговими військовослужбовцями, які несли службу на блокпосту. Видно, як було установлено особу ОСОБА_1 , зі слів якого він автомобілем не керував, був пасажиром, а водій втік. ОСОБА_1 на місці події повідомляв недостовірну інформацію про свою участь у бойових діях, службу в поліції, наявності у автомобілі зброї. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 поводив себе агресивно та зухвало, висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейських, погрожував їм застосуванням зброї чи їх побиттям, на зауваження не реагував, тому до нього було застосовано кайданки. Поліцейським проведено поверхневу перевірку автомобіля, зброї виявлено не було. На неодноразові запитання поліцейського чи буде проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер чи у медичному закладі, ОСОБА_1 постійно наголошував, що не керував транспортним засобом. Поліцейський роз`яснює про його адміністративне затримання та запитує чи потребує ОСОБА_1 правової допомоги, на що останній повторював, що він їхав в якості пасажира і допомоги не потребує. В подальшому водій виявив бажання їхати в медичний заклад на освідування, його було доставлено до установи, але в лікарні він відмовився від проходження огляду та продуття прилалу. Водію роз`яснено його права та обов`язки відповідно до вимог чинного законодавства, попереджено про складання протоколів про адміністративне правопорушення стосовно нього за фактом відмови від проходження огляду, та злісної непокори. Від підпису у протоколі ОСОБА_1 відмовився. Водія відсторонено від керування транспортним засобом, автомобіль евакуатором доставлено на штрафмайданчик.

Отже, місцевий суд, розглядаючи справу по суті, правильно установив фактичні обставини справи, які полягали у керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та правильно відобразив їх в судовому рішенні.

Вказівки апелянта на те, що поліцейські не мали жодних підстав для проведення освідування, оскільки ОСОБА_1 не був водієм, а також працівники поліції повинні були забезпечити його направлення до закладу охорони здоров`я і лише після цього складати процесуальні документи не заслуговують на увагу та в повному обсязі спростовуються відеозаписом, де поліцейські пропонували пройти огляд або на місці або у лікарні, на що водій не погоджувався, та в подальшому виявив бажання пройти такий у медичному закладі, був доставлений поліцейськими до установи, однак, перебуваючи там, взагалі відмовився від проходження.

Твердження сторони захисту про відсутність даних по справі щодо керування ОСОБА_1 автомобілем, адже за кермом була інша особа та жодного відношення до цього автомобіля він не має, є безпідставними та надуманими, адже такі факти спростовуються відеозаписом з камери поліцейського, з якого вбачається, що причиною прибуття екіпажу поліцейських на блокпост був їх виклик черговими на КПП, якими було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , та не зважаючи на заперечення керування транспортним засобів, підстави не довіряти військовим на чергуванні у суду відсутні, і дану відеофіксацію вважати неналежним доказом по справі чи ставити під сумнів фактичні обставини, на що посилається апелянт, у апеляційного суду об`єктивних даних немає.

Що стосується доводів про те, що рапорт інспектора не є доказом по справі, то хоча він і не є прямим доказом у справі, проте доводить дотримання працівниками поліції процедури огляду.

Що стосується тверджень захисту про тривале затримання ОСОБА_1 , яке було більше трьох годин, то такі безпідставні, адже апеляційний суд констатує, що це відбулося саме із-за неналежної поведінки, непокори та затягування часу з боку ОСОБА_1 ..

Твердження у скарзі про те, що його огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкцій щодо порядку проведення огляду, апеляційним судом визнається упередженим і до уваги не приймається.

За таких обставин, апеляційний суд визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколами про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, а саме, зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського. Відтак, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу.

Тому, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання захист, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не установлено, а викладена позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статей 33, 36 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених

Порушень вимог закону при складанні протоколів про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови суду, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника Ширая М.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай