Провадження № 3/127/7262/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 22.03.2007, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 153359 від 30.08.2024, ОСОБА_1 30.08.2024 о 15:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , біля будинку вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою та шарпав за руки, чим міг спричинити шкоду психічному та фізичному здоров`ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 30.08.2024 до нього в лікарню, де він перебував після операції, приїхала дружина. Так, в ході спілкування, між ними виник конфлікт з приводу грошових коштів, в ході якого ОСОБА_2 стала агресивно себе поводити, комусь телефонувати, а в подальшому штовхнула ОСОБА_1 , внаслідок чого він впав. Так, жодного фізичного насильства ОСОБА_1 вчинити був не в змозі, оскільки на той час не міг вільно пересуватись.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що 30.08.2024 вона приїхала до чоловіка в лікарню, щоб передати гроші за операцію, на що ОСОБА_1 заявив, що сума має бути більша, став погрожувати поліцією, виривати з рук телефон. Також, ОСОБА_2 зазначила, що конфлікти з чоловіком мають тривалий характер та на даний час вони разом не проживають, а ОСОБА_2 подала заяву про розірвання шлюбу.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 153359 від 30.08.2024, ОСОБА_1 30.08.2024 о 15:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , біля будинку вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою та шарпав за руки, чим міг спричинити шкоду психічному та фізичному здоров`ю.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено термін, під яким насильство у сім`ї - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сім`ї - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Натомість, фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 153359 від 30.08.2024, рапорт працівників поліції, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.08.2024, письмові пояснення ОСОБА_2 від 30.08.2024 та форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 30.08.2024 о 15:00 год. вона зустрілась з ОСОБА_1 біля лікарні та передала йому кошти на операцію, на що в своє чергу почула погрози та приниження.

Вказані обставини ОСОБА_2 підтвердила у судовому засіданні та зазначила, що такі конфлікти є постійним явищем у їхній сім`ї.

З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства вбачається, що працівниками поліції встановлено високий рівень небезпеки ОСОБА_1 .

Так, суд звертає увагу, що конфлікт - зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Відповідно, конфлікт - ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Як було встановлено під час судового розгляду конфлікт між учасниками носив обопільний характер, виник з приводу належних даній сім`ї грошових коштів, а сам лише факт існування конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Також, суд враховує пояснення ОСОБА_2 , надані в судовому засіданні, що між нею та ОСОБА_1 протягом тривалого часу дійсно мають місце неодноразові конфліктні ситуації та ОСОБА_2 має намір розірвати шлюб.

Відтак, дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння у цій родині відсутня. Конфлікти для членів сім`ї є буденним явищем та не у компетенції суду урегульовувати конфліктні ситуації в родині у порядку норм КУпАП, оскільки не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Суд зазначає, що конфлікт, який стався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

Сама по собі сварка не формує домашнє насильство та утворює склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли така сварка спрямована на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Наявний в матеріалах справи протокол не є підтверджуючим доказом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи, які були встановлені судом при дослідженні матеріалів справи. Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 30.08.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відтак, приймаючи до уваги норми ст. 62 Конституції України, що всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої чи можливість завдання такої шкоди будь-якими доказами не доведено.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає достатніх доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, суд вважає, що в даному випадку склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відсутній.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 173-2, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: