28.05.2024 Справа № 756/5405/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/5405/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2024 Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ), за ч. 5 ст. 122 КУпАП

та

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, жителя АДРЕСА_2 ), за ст. 124 КУпАП,

за участю учасників судового провадження:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 ;

захисник ОСОБА_2 ,. - адвокат Гарбар О.М.,

в с т а н о в и в:

17.04.2024 о 19:20 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки SKODA SUPER B (д.н.з. НОМЕР_1 ) по просп. С.Бандери (шляхопровід) в бік вул. Автозаводської у місті Києві, під час перестроювання праворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу марки SKODA OCTAVIA (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керування водія ОСОБА_2. , який змушений був різко змінити напрямок руху та здійснив зіткнення з колесовідбійником, чим порушив вимоги пункту 10.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП.

17.04.2024 о 19:20 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки SKODA OCTAVIA (д.н.з. НОМЕР_2 ) по просп. С.Бандери (шляхопровід) в бік вул. Автозаводської у м. Києві, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з колесовідбійником у зв`язку з тим, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки SKODA SUPER B (д.н.з. НОМЕР_1 ) під час перестроювання праворуч, створив аварійну ситуацію, чим ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 13.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки SKODA OCTAVIA (д.н.з. НОМЕР_2 ) отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У судовому засіданні водій ОСОБА_1 пояснив, що того дня він рухався просп. С.Бандери. Попереду у його смузі він побачив, що утворюється затор, а тому він вирішив здійснити маневр в праву смугу для руху. Скидуючи швидкість та увімкнувши покажчик правого повороту він пересвідчувався що це буде безпечно, однак не завершивши маневр він побачив у дзеркалі автомобіль SKODA OCTAVIA (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керування водія ОСОБА_2. , та почав перелаштовуватись назад у свою смугу, однак потім помітив що внаслідок його маневру автомобіль SKODA OCTAVIA вже різко змінив напрямок руху та з метою недопущення зіткнення з його транспортним засобом зачепив відбійник.

У судовому засіданні водій ОСОБА_2 пояснив, що того дня він рухався по просп. С.Бандери. В якийсь момент він побачив, що перед ним здійснює неочікуваний маневр автомобіль марки SKODA SUPER B (д.н.з. НОМЕР_1 ), і оскільки він «вискочив» буквально в декількох метрах та раптово, з метою недопущення прямого зіткнення вивернув кермо вліво, допустивши зіткнення з відбійником.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», у справах про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, з метою забезпечення виконання вимог ст. 245 КУпАП, коли до адміністративної відповідальності притягаються дві або й більше осіб, внаслідок спільних дій яких сталася дорожньо-транспортна подія, суди повинні практикувати розгляд справ щодо них в одному провадженні.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

В рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожен окремо, реалізували своє право володіти та керувати транспортним засобом, чим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

Пункт 1.3. Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 10.1. Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пункт 13.1. Правил дорожнього руху передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Дослідивши в судовому засіданні докази, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема:

-- дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №853091, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки SKODA SUPER B (д.н.з. НОМЕР_1 ) по просп. С.Бандери (шляхопровід) в бік вул. Автозаводської у місті Києві, під час перестроювання праворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу марки SKODA OCTAVIA (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керування водія ОСОБА_2. , який змушений був різко змінити напрямок руху та здійснив зіткнення з колесовідбійником, чим порушив вимоги пункту 10.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП;

- дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №853090, в якому зазначено, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки SKODA OCTAVIA (д.н.з. НОМЕР_2 ) по просп. С.Бандери (шляхопровід) в бік вул. Автозаводської у м. Києві, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з колесовідбійником у зв`язку з тим, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки SKODA SUPER B (д.н.з. НОМЕР_1 ) під час перестроювання праворуч, створив аварійну ситуацію, чим ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 13.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП;

- дані, що містяться в схемі ДТП від 17.04.2024, складеної з дотриманням вимог пункту 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395;

- письмові пояснення водія транспортного засобу марки SKODA OCTAVIA (д.н.з. НОМЕР_2 ) ОСОБА_2. , надані одразу після події дорожньо-транспортної пригоди;

- письмові пояснення водія транспортного засобу марки SKODA SUPER B (д.н.з. НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 , які були надані одразу після події дорожньо-транспортної пригоди,

проаналізувавши їх з точки зору їх об`єктивності та достатності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив пункт 10.1. Правил дорожнього руху, з огляду на що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні, а тому вважає, що винуватість останнього у порушенні ним Правил дорожнього руху доведено повністю та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 122 КУпАП, як «перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян», з огляду на це вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції вказаної норми.

Водночас, пункт 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» містить роз`яснення, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Таким чином, завданням суду є встановлення причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ОСОБА_2. пункту 13.1. Правил дорожнього руху, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, та пошкодженням транспортних засобів.

Суд не може виходити за межі висунутого особі, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, обвинувачення.

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У рішенні від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом (рішення у справах «Яременко проти України» від 12.06.2008, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008).

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути та тлумачитись на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Згідно положень пункту 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила. ОСОБА_2 на підставі приписів п.1.4. Правил дорожнього руху мав право розраховувати, що інші учасники руху виконують ці правила.

З огляду на сукупність наданих доказів, суд вважає що патрульними поліцейськими не надано переконливих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 13.1. Правил дорожнього руху, оскільки суд, проаналізувавши дорожню обстановку та обставини, що склалися на ділянці дороги в момент, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, що зафіксовано схемою ДТП та поясненням учасників, приходить до висновку, що дії ОСОБА_2. були зумовлені крайньою необхідністю з метою недопущення негативних наслідків у виді значних механічних пошкоджень транспортних засобів внаслідок прямого бокового удару, та викликані в першу чергу порушенням правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , а відтак вважає, що в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася з незалежних від водія ОСОБА_2. причин, у зв`язку з чим, провадження по справі стосовно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 38, 124, 247 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1445 (тисяча чотириста сорок п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян