Справа № 643/133/24
Провадження № 3/643/605/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

ОСОБА_1 ухилялась від виконання вимог передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання в період з 20:00 год. 26 грудня 2023 року по 10:00 год. 27 грудня 2023 року залишилась без батьківського нагляду та піклуванню за адресою АДРЕСА_2 .

Крім того, ОСОБА_1 ухилялась від виконання вимог, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого дитина мешкає за адресою: АДРЕСА_2 в умовах антисанітарії, також в квартирі не прибирається та безлад.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, проте подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що вину у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнає, обставини викладені у протоколах відповідають дійсності.

ІІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

ІV. Оцінка суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 875503 від 27.12.2022, серії ВАВ № 557478 від 27.12.2023, які відповідають вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містять виклад суті вчинених правопорушень та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка їх вчинила; рапортом від 27.12.2023, поясненнями ОСОБА_1 ; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ; фотознімками; актом обстеження житлово-побутових умов неповнолітнього від 27.12.2023.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Таким чином, Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

V. Накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже стаття 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Тобто положення закону не вимагають призначення адміністративного стягнення за кожне правопорушення окремо. Таким чином, правильним у такому випадку є визнання вини правопорушника за кожне правопорушення та обрання адміністративного стягнення в межах санкції за більш серйозне правопорушення, а в разі вчинення декількох епізодів правопорушення, передбачених однією нормою (або частиною норми) КУпАП, стягнення обирається в межах санкції цієї норми (частини норми).

При визначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення Суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для її виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

VІ. Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 35, 184, 251, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Н.В. Новіченко