Справа № 154/1403/24 Провадження №33/802/617/24 Головуючий у 1 інстанції:Кусік І. В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , непрацюючого до адміністративної відповідальності ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15.08.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.04.2024 р. о 14.43 год. на вул. Ковельській у м. Володимирі керував автомобілем «ЗАЗ 1103» н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу Драгер 6106, результат склав 0,35 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Зазначає, що суб`єктом такого адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використанням відповідних їх функцій. Вважає, що зі сторони працівників поліції була явна провокація, адже він керував транспортним засобом вимушено, за вказівкою поліцейського забрати автомобіль з місця його стоянки, що повністю узгоджується з наявним у справі відеозаписом з місця події. Будь-яких доказів, які спростовують його твердження матеріали справи не містять.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, а тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності осіб, що не з`явились, відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ч.7 ст.294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КпАП України, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КпАП України, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КпАП України адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.1.3 ПДР України).

Згідно із п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Від так, вина особи підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 061886 від 10.04.2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом алкотесту 0,35 проміле, відеозаписом з місця події.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції, приїхавши на виклик, попросили ОСОБА_1 , який сидів на місці водія транспортного засобу «ЗАЗ 1103» н.з. НОМЕР_1 , забрати автомобіль з місця його стоянки, так як він перешкоджав проїзду поліцейським. Після виконання ОСОБА_1 вказівки поліцейського, останнім у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Апелянт не заперечував факт вживання алкоголю. ОСОБА_1 добровільно пройшов алкотест, незгоди з його результатом (0,35 проміле) не висловлював.

Доводи апелянта щодо наявності провокації вчинення адміністративного правопорушення суперечать матеріалам справи та жодними доказами не підтверджені.

Невизнання ОСОБА_1 вини розцінюється судом як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.