Номер провадження: 33/813/301/24
Номер справи місцевого суду: 501/4650/23
Головуючий у першій інстанції Тордій Е.Н.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Лупши В.В.,

захисника Сигляка В.А.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 08 грудня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 08 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винуватим у тому, що він 22 жовтня 2023 року о 19 год. 30 хв. керував транспортним засобом автомобілем Renault Magnum, державний номер НОМЕР_1 по вул. Промислова 1 в м. Чорноморську Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя) від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5/ ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною, при її ухваленні судом не досліджено всіх обставин справи, які мають суттєве значення для її правильного вирішення, зокрема, вказав, що він у розуміннні диспозиції ст. 130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного правопорушення за ознакою відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, так як відсутні докази керування та зупинки транспортного засобу працівниками поліції, а тому були відстуні підстави для застосування процедури огляду на виявлення стану сп`яніння; доданий до матеріалів справи відеозапис вважає неналежним доказом у справі, оскільки таке відео не містить дати та часу, знято невідомою особою, яка пропонує пройти йому огляд на визначення стану сп`яніння, відсутній будь-який транспортний засіб поруч, у справі відсутні відомості, яким приладом та способом відзнято відео; складення матеріалів відбулося після того, як працівники поліції забрали його зі стоянки зернової лабораторії «Кернел», яка знаходиться по вул. Промисловій в м. Чорноморську; у відеоматеріалах також відсутнє зображення алкотестера «Драгер», за допомогою якого йому нібито пропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння; пояснення, яке міститься в матеріалах справи також вважає неналежним доказом, так як протокол складено однією особою, а пояснення надавались іншій особі, у протоколі в розділі додатки пояснення не зазанчено, як і не зазначено у поясненні, до якого протоколу воно додано.

В судовому засіданні захисник Сигляк В.А. та особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 477295 від 22 жовтня 2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препраратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 жовтня 2023 року, відеозаписом, рапортом поліцейського СРПП ВП№ 2 Рауф Мамедова, з якого вбачається що працівниками поліції отримано інформацію про рух транспортного засобу Renault Magnum, державний номер НОМЕР_1 по вул. Промислова 1 в м. Чорноморську Одеської області під керуванням водія ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння.

Переглядаючи постанову за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обовязково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями чинної Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України

07 листопада 2015 року № 1395, визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Зокрема, розділом Х вказаної Інструкції визначено Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Системний аналіз наведенного законодавства, що регулює виниклі правоводносини, свідчить про те, що законодавцем встановлено обов`язковість використання під час проведення поліцейськими огляду особи на стан сп`яніння технічніх засобів відеозапису, і лише в разі неможливості його застосування фіксування результатів огляду у присутності двох свідків.

Вказане свідчить про надання такому доказу як відеозапис з нагрудної камери (відеорегістратора) поліцейського ознак найвижливішого доказу для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи містять протокол про адміністративе правопорушення серії ААД № 477295, складений 22 жовтня 2023 року о 20.50 год в м. Чорноморськ, Одеська область, вул. Промислова, 1, про те, що ОСОБА_1 22 жовтня 2023 року о 19 год. 30 хв. керував транспортним засобом автомобілем Renault Magnum, державний номер НОМЕР_1 по вул. Промислова 1 в м. Чорноморську Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя) від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

У протоколі зазначено, що до нього додано відео з бодікамери.

Вказаний в протоколі відеозапис з бодікамери поліцейського в матеріалах справи відсутній, натомість до суду разом з матеріалами справи надіслано відеозапис з невідомого носія, про застосування якого у протоколі не міститься відмітки, та такий носій та підстави його застосування не зазначені у протоколі як додаток, що не відповідає вимогам п. 1 розділу П Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395.

Тому слушним є довід апеляційної скарги про те, що вказаний матеріал про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 оформлений з порушенням Інструкції № 1395, оскільки не містить передбаченого самим протоколом додатку у вигляді відеозапису з бодікамери поліцейського.

З цих же підстав є слушним довод апеляційної скарги про те, що пояснення ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, є неналежним доказом його вини, оскільки такі пояснення не зазначені у протоколі у вигляді додатку, в той час як ОСОБА_1 в графі протоколу «Пояснення особи, яка притягається до адміністартивної відповідальності, по суті порушення» зазначено: «Не згоден, трезвий водій» (мовою оригіналу).

Отже, зі змісту наданих під час складення протоколу пояснень вбачається, що ОСОБА_1 заперечував наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У підтвердження своїх доводів щодо відсутності факту керування ОСОБА_1 22 жовтня 2023 року о 19.30 год. та зупинки транспортного засобу стороною захисту надано висновок ТОВ «КТСМ» про рух авто за період з 19.10 год 22 жовтня 2023 року по 09.00 год 23 жовтня 2023 року, зі змісту якого вбачається, що у автомобілі Renault Magnum, державний номер НОМЕР_1 є вбудована навігаційна система, яка дозволяє відстежити шлях, який пройде автомобіль, тобто він обладнаний GPS системою, яка дозволяє відстежити, який саме кілометраж проїхав даний автомобіль. З наданої до суду роздруківки з навігаційної системи комп`ютера вбачається, згідно даних GPS пристрою, Ruptela FM Pro4, IMEI: НОМЕР_2 за весь вказаний період ТЗ НОМЕР_1 знаходився на стоянці ХАБ у м. Чорноморськ, рух не зафіксовано, (а.с. 20).

Жодної оцінки вказаному доказу у сукупності з іншими переліченими доказами по справі судом не надано.

Отже, помилковим є висновок суду щодо доведенності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом апеляцйної скарги також вбачається, що ОСОБА_1 заперечує доведеність своєї вини у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому слід наголосити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказано, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, посилання суду як на доказ винуватості ОСОБА_1 на відеозапис та письмові пояснення не ґрунтується на матеріалах справи та є надуманим.

Не можуть бути взяті до уваги у якості доказа винуватості вини ОСОБА_1 наявний в матеріалах справи рапорт поліцейського СРПП ВП№2 Рауф Мамедова, з якого вбачається що працівниками поліції від працівника охорони «Кернел» отримано інформацію про рух транспортного засобу Renault Magnum, державний номер НОМЕР_1 по вул. Промислова 1 в м. Чорноморську Одеської області під керуванням водія ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, такий доказ апеляційний суд визнає неналежним, оскільки наведені у рапорті обставини не підтверджені поясненнями особи охоронця, відомості про таку особу у протоколі як про свідка відсутні, і наведене не спростовує принципу безпосередності дослідження доказів судом та доведеності поза розумним сумнівом.

Саме наведене у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та помилковіть висновків суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд першої інстанції не мав достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та визначив його винуватість доведеною помилково, недостатньо врахувавши закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи, а тому постанова Іллічівського міського суду Одеської області від 08 грудня 2023 року підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 268, 283, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 08 грудня 2023 року скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова