Справа №369/6941/24 Головуючий в 1-й інстанції - Гришко О.М.
Провадження №33/824/4172/2024 Доповідач - Слива Ю.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Слива Ю.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Різника І.А., на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 03.04.2024 року о 22:10 год. в с. Горенка Бучанського району Київської області, по вул. Садова, 19, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, що зафіксовано на нагрудний персональний відеореєстратор поліцейського.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 03.04.2024 року о 22:10 год. в с. ГоренкаБучанського району Київської області, по вул. Садова, 19, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу в результаті чого втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на бордюр, в наслідок чого транспортний засіб перевернувся на лівий бік.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.12.1, 13.1, 2.3 «б» Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

На вказану постанову суду, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Різник І.А., подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази для визнання особи винною, зокрема відеозапис на який посилається суд, отриманий з порушенням інструкції щодо його безперервності, а також він суперечить поясненням самого ОСОБА_1 . Впевнений, що суд не може обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише на припущеннях. Тому, просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, пославшись на відключення світла по Україні та сімейні обставини, що завадили йому вчасно звернутися з апеляційною скаргою.

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Різник І.А., не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно положень ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Таким чином, з урахуванням вказаних положень Закону, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП апеляційнийсуд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Враховуючи доводи апелянта, про причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 03.06.2024 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст.ст.124, 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також ст.62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваного судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про порушення ОСОБА_1 п.п. 12.1, 13.1, 2.3 (б), 2.5 ПДР України та доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя обґрунтував даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №682065 від 03.04.2024 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.04.2024 року, яка сталася за участі автомобіля марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив наїзд на бордюр, в наслідок чого транспортний засіб перевернувся на лівий бік, та у нього було пошкоджено передню частину.

Винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколомпро адміністративне правопорушення серії ААД №682064 від 03.04.2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке видавалося з метою підтвердження результату огляду проведеного поліцейським, а саме у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Окрім цього, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується відеозаписом з нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що 03.04.2024 року, о 22:10 год., поліцейські прибули на місце події, де виявили автомобіль марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив наїзд на бордюр, в наслідок чого транспортний засіб перевернувся на лівий бік, поряд знаходиться ОСОБА_1 , який має зовнішні ознаки сильного алкогольного сп`яніння і визнав, що саме він керував вказаним автомобілем. Після того, як працівники поліції запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Драгер» або в лікарні, ОСОБА_1 проходити такий огляд відмовився.

Також, з відеозапису вбачається, що автомобільмарки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , має пошкодження передньої частини, при цьому, ОСОБА_1 не оспорював, що саме він керував зазначеним автомобілем.

Видно на відеозаписі й те, що працівники поліції складають відносно водія ОСОБА_1 протоколи, після чого ознайомили водія зі складеними на нього протоколами за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, які ОСОБА_1 підписав, однак пояснення надавати відмовився.

Зі змісту вивчених судом протоколів, вбачається, що обидва протоколи складеного уповноваженою на те посадовою особою, підписані особою, яка їх склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та який будь-яких заперечень чи незгоди зі змістом протоколів не зазначив, незгоди з діями працівників поліції не вказав.

Вказаний відеозапис повністю спростовує доводи апелянта щодо недотримання працівниками поліції процедури проведення огляду особи на стан сп`яніння.

Згідно з положеннями ч.ч.2-6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

На переконання апеляційного суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а відповідно й відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Досліджені та перевірені обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року).

Отже, висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції порушили процедуру складання протоколу, а відеозапис неповний, є необґрунтованими, а тому апеляційний суд не приймає їх до уваги, оскільки на наявному в матеріалах справи відеозаписі зафіксовані всі основні факти, які вказують на наявність порушення ОСОБА_1 п.п.12.1, 13.1, 2.3 (б) та п.2.5 ПДР України, які в свою чергу свідчать про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП.

Ніяких переконливих доводів які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а зазначені захисником доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, згідно ст.17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2024 року, є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Різнику І.А., слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Різнику І.А., строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Різника І.А., залишити без задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива