Номер провадження: 33/813/1640/24
Номер справи місцевого суду: 495/1665/24
Головуючий у першій інстанції Прийомова О.Ю.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу захисника адвоката Шаврова Ігоря Ігоровича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

на постанову Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2024 року,

у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн на користь держави з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 24 лютого 2024 року о 14 годині 50 хвилин прикордонним нарядом «Контрольний пост» на автодорозі Одеса-Рені на відстані 3900 м від лінії державного кордону України було виявлено ОСОБА_1 , який, не маючи документів, які дають підстави для виїзду за кордон, здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України в Республіку Молдова, чим порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник адвокат Шавров І.І. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи, тому він був позбавлений можливості надати докази та письмові пояснення.

Не погоджуючись з тим, що в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 намагався перетнути державний кордон за відсутності відповідних документів, які надають йому таке право, зазначає, що під час кримінального провадження за ч. 1 ст. 358 КК України на адвокатський запит ТЦК надано відповідь, що ОСОБА_1 дійсно видавались вказані документи. Таким чином, у нього були всі законні підстави для перетину державного кордону, а тому в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення.

Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

До початку судового засідання захисник електронною поштою на адресу апеляційного суду надіслав копію ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 12 липня 2024 року у кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 358 КК України, якою задоволено клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язанного серії НОМЕР_1 від 16 червня 2023 року та довідка військово-лікарської комісії № 2501 від 16 червня 2023 року.

В судовому засіданні захисник адвокат Шавров І.І. підтримав доводи апеляційної скарги.

За його клопотанням у судовому засіданні 07 серпня 2024 року було оголошено перерву для надання додаткових доказів.

26 серпня 2024 року на електронну адресу апеляційного суду від захисника надійшли копії тимчасового посвідчення військовозобов`язанного серії НОМЕР_1 від 16 червня 2023 року та довідки військово-лікарської комісії № 2501 від 16 червня 2023 року (Додаток № 4).

Згодом, ОСОБА_1 та захисник Шавров І.І., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, заяву (клопотання) про відкладення розгляду справи на адресу суду не подавали.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене та зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, зокрема з урахуванням наданням останнім пояснень щодо суті апеляційної скарги в судовому засіданні та надання ним додаткових доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

За положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні право порушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Так, визнаючи правопорушника ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 308495 від 24 лютого 2024 року, копією закордонного паспорта, рапортами, схемою місця, поясненнями.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 308495 від 24.02.2024 року, з якого вбачається, що 24.02.2024 року о 14 годині 50 хвилин прикордонним нарядом "Контрольний пост" на автодорозі Одеса-Рені (48 км 600 м), на відстані 3900 м від лінії ДК було виявленено ОСОБА_1 , який не маючи документів, які дають підстави для виїзду за кордон у пунктах пропуску через ДК, здійснив спробу незаконно, поза пунктами пропуску, перетину ДК з України в Республіку Молдова, який демаркований у відповідності до Положення про демаркацію ДК між Україною і Республікою Молдова на ділянці дороги Одеса-Рені, в районі в районі н/зн 0608 на території Білгород-Дністровського району, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», ст. 5 Закону України «Про прикордонний контроль», тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП (а.с. 3). Протокол підписний ОСОБА_1 , який надав пояснення до протоколу: «З протоколом не згоден, пояснення буду надавати окремо в суді»;

- рапорти помічника старшого зміни прикордонних нарядів старший прикордонний наряд «Контрольний пост» В. Тріпадуш від 24 лютого 2024 року та старшого офіцера ПОРВ ГОРВ НОМЕР_2 прикордонного загону, старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 24 лютого 2024 року, які підтвердили, що 24 лютого 2024 року під час виконання своїх обов`язків в прикордонному наряді «Контрольний пост» на автодорозі «Одеса- Рені» (48 км 600 м автодороги М-15) о 14-50 год (48 км. 600 м. автодороги М-15 на території Білгород-Дністровського району Одеської області) на відстані 3900 м від лінії державного кордону, було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який не маючи документів, які дають підстави для виїзду за кордон в пункті пропуску через державний кордон, здійснив спробу незаконного, поза пунктами пропуску перетину державного кордону з України в Республіку Молдова. В ході проведення фільтраційно-перевірочних заходів спільно з співробітниками СБУ було з`ясовано, що в реєстрі військовозобов`язаних "Оберіг" даний громадянин не знятий з військового обліку (а.с. 5, 6);

- схема місця виявлення порушника державного кордону України від 24 лютого 2024 року, на якій зафіксовано: 1. Автодорога Одеса-Рені (М-15); 2. Місце несення служби прикордонного наряду "Контрольний пост" (48 км. 600 м автодороги "Одеса-Рені"); 3. Лінія державного кордону між Україною та Республікою Молдова; 4. Місце (дата та час) виявлення порушника державного кордону України (а.с. 7);

- копія закордонного паспорту серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 4).

За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення, 24.02.2024 року о 14 годині 50 хвилин прикордонним нарядом "Контрольний пост" на автодорозі Одеса-Рені (48 км 600 м), на території Білгород-Дністровського району Одеської області був виявлений громадянин України ОСОБА_1 , який намагався незаконно перетнути державний кордон з України в Республіку Молдова документів, які дають підстави для виїзду за кордон.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Отже, ознаками об`єктивної сторони правопорушення, за яке передбачена відповідальність частиною першою ст. 204-1 КУпАП, є:

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України;

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів;

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При цьому, визначальною ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є місце його вчинення.

Суб`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП є фізична осудна особа, яка вчинила одне з діянь, визначених серед ознак об`єктивної сторони даного правопорушення.

Згідно ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , суть вчиненого ним правопорушення полягає у здійсненні незаконної спроби поза пунктами пропуску перетину Державного кордону з України в Республіку Молдова, без документів, які дають підстави для виїзду за кордон в пунктах пропуску.

Переглядаючи оскаржувану постанову за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає таке.

З 24 лютого 2024 року через повномасштабну війну в Україні був введений воєнний стан та розпочата загальна мобілізація. Відповідно, почали діяти певні заборони щодо виїзду українців за кордон. Зокрема заборонении? виі?зд з країни військовозобов`язаним чоловікам віком від 18 до 60 років.

Водночас законодавством було визначено категорії осіб, які можуть перетинати кордон навіть під час дії воєнного стану.

В Законі України "Про військовий обов`язок та військову службу" (в редакції станом на час вчинення інкримінованого правопорушення) є два поняття: знятий з військового обліку; виключений з військового обліку.

Водночас частина 6 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (в редакції станом на час вчинення інкримінованого правопорушення) встановлює, що виключенню з військового обліку у ТЦК та СП підлягають громадяни України, які:

призвані чи прийняті на військову службу;

проходять військову службу (навчання) у вищих військових закладах освіти та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;

визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;

досягли граничного віку перебування в запасі;

припинили громадянство України;

були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину;

направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;

померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими.

Таким чином, виключення означає, що людина повністю непридатна до служби та не підлягає мобілізації, а зняття суто зміна місця (тобто ТКЦ та СП) або зміна облікового списку.

Оскільки виключена особа не може бути повторно взята на військовий облік, вона не є військовозобов`язаною, отже, відсутні законодавчі обмеження для виїзду такої особи за кордон.

Також, якщо особа була виключена з військового обліку за станом здоров`я у відповідності до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, то вона не підлягає постановці на облік, а отже не вважається військовозобовязаною та має право перетинати кордон.

Додатком № 4 до вказаного Положення затверджено форму Довідки

військово-лікарської комісії (Додаток 4 із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства оборони № 466 від 01.08.2011( (в редакції, чинній станом на час вчинення інкримінованого правопорушення).

Аналіз наведеного свідчить про те, що для перетину кордону особа чоловічої статі віком від 18 до 60 років має підтвердити свій статус виключеного з військового обліку шляхом надання військово-облікові документи з відміткою "Виключений з військового обліку" та рішення ВЛК про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку.

Військовий квиток або тимчасове посвідчення є військово-обліковим документом, адже згідно з п. 16 Положення про ведення військового обліку, військовий облік ведеться на підставі паспорта громадянина України та таких військово-облікових документів:

для призовників посвідчення про приписку до призовної дільниці;

для військовозобов`язаних військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції досліджені надані захисником наступні докази по справі:

- довідка військово-лікарської комісії за № 2501 від 16 вересня 2023 року, з якої вбачається, що солдат ОСОБА_1 пройшов медичний огляд 16 червня 2023 року, яким встановлено, що він непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.47 );

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серія НОМЕР_1 , з якого вбачається, що 16 червня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військове звання солдат, склад рядовий, військова спеціальність 956 647 А категорія 11, медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку за гр.. 11 ст. 13 «А» Наказ МОУ № 402 від 2008 р., особливі відмітки: Згідно абз. 3 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації (а.с.49 );

- ухвала Біляївського районного суду Одеської області від 12 липня 2024 року, якою скасовано ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 28 лютого 2024 року про арешт майна, накладений із забороною користування, розпорядження та відчуження майна у кримінальному провадженні № 0000223 від 26 лютого 2024 року на тимчасове посвідчення військовозобов`язанного серії НОМЕР_1 від 16 червня 2023 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_4 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та довідку військово-лікарської комісії № 2501 від 16 червня 2023 року видану ІНФОРМАЦІЯ_4 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які 24 лютого 2024 року, вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 .

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасове посвідчення військовозобов`язанного серії НОМЕР_1 від 16 червня 2023 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_4 , та довідку військово-лікарської комісії № 2501 від 16 червня 2023 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_4 повернуто ОСОБА_1 .

Ухвала мотивована тим, що ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 28 лютого 2024 року накладено арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження майна у кримінальному провадженні № 0000223 від 26 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, на тимчасове посвідчення військовозобов`язанного серії НОМЕР_1 від 16 червня 2023 року видане ІНФОРМАЦІЯ_4 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та довідку військово-лікарської комісії № 2501 від 16 червня 2023 року видану ІНФОРМАЦІЯ_4 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які 24 лютого 2024 року вилучені під час огляду місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, ПП "Маяки".

Судом також встановлено, що листом ІНФОРМАЦІЯ_5 за вих. № 7/1132 від 21 березня 2024 року, на запит дізнавача Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області від 13 березня 2024 року, повідомлено, що тимчасове посвідчення військовозобов`язанного серії НОМЕР_1 від 16 червня 2023 року та довідка військово-лікарської комісії № 2501 від 16 червня 2023 року видавались, тому суд дійшов висновку, що справжність цих документів підтверджується вказаним листом, а тому в подальшому арешті документів відпала потреба (а.с. 43).

Отже, об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 намагався незаконно поза пунктами пропуску перетнути Державний кордон з України в Республіку Молдова, без документів, які дають підстави для виїзду за кордон в пунктах пропуску, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції дійшов передчасного, без з`ясування всіх обставин справи з огляду на вилучення певних документів у ОСОБА_1 під час затримання, висновку про доведеність його вини у скоєнні діяння, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

У п. 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), сформовано висновок згідно якого «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Виходячи зі змісту ст. 62 Конституції України, принцип презумпції невинуватості особи полягає в тому, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 незаконного перетину Державного кордону, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

За таких обставин, апеляційний суд, вважає, що постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Шаврова Ігоря Ігоровича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2024 року скасувати.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова