ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, непрацюючого, проживаючого

за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 121 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

03.11.2023 року о 17 год. 10 хв. в м. Марганець по вул. Історична, 32, ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 у якого відсутні передбачені конструкцією бризговики, чим порушив п.п.31.4.7.е ПДР України. Порушення скоєно повторно протягом року, постанова БАБ 419448 про, що працівниками поліції було складено протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та дату повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, заяв чи клопотань від нього не надходило.

У відповідності до ст. 268 КУпАП присутність правопорушника під час розгляду даної категорії справ не є обов`язковою за умови належного сповіщення останнього про день, час та місце проведення судового засідання.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Санкція частини четвертої статті 121 КУпАП передбачає тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 по ч.4 ст.121 КУпАП про адміністративні правопорушення підтверджена матеріалами справи, зокрема його письмовими поясненнями, згідно яких він визнав вину та пояснив, що не усунув виявлені несправності через скрутне матеріальне становище.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тому, вважаю за можливе закрити провадження в справі за малозначністю, незважаючи на наявність формального складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП в діях ОСОБА_1 , оскільки будь-яких негативних наслідків від його дій не настало, шкода правопорушенням нікому не завдана, також ОСОБА_1 на даний час не працює.

Керуючись ст. 22, ч.4 ст.121, ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

ОСОБА_1 , звільнити від адміністративної відповідальності по ч. 4 ст.121 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, закривши провадження у справі.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О. С. Янжула