Справа № 458/235/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2024 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І.,розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 045897 від 29.02.2024, який складено інспектором СРПП ВП № 2 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Бринь М.О., 29.02.2024 о 18.07 год. в с. Нижня Яблунька, вул. Зелена Самбірського району Львівської області ОСОБА_1 керував автомобілем "Skoda Octavia" номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах спиртного з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 повторно не з`явився, судові повісткі були йому надіслані за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, конверти із судовими повістками повернулися до суду із довідкою про причини повернення/досилання "адресат відсутній за вказаною адресою".

Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до суду не з`явився, був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, достовірно знав, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у своїй справі, при цьому, він не позбавлений можливості отримати інформацію про рух справи на офіційному веб-порталі судової влади України, беручи до уваги те, що чинний КУпАП не передбачає обов`язкової участі під час розгляду справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Розглянувши справу, перевіривши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Так, дії ОСОБА_1 кваліфіковані інспектором СРПП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Бринем М.О. за ч. 2 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до положень ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння визначена:

- Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 № 57 (далі по тексту Порядок).

Так, згідно з п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п.7 Розділу І Інструкції).

Також, згідно з п. 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відтак, з аналізу наведених вище норм законодавчих та підзаконних нормативно-правових актів видно, що адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння має місце у разі відмови водія від проведення такого огляду саме в закладі охорони здоров`я.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 045897 від 29.02.2024, ОСОБА_1 29.02.2024 о 18.07 год. в с. Нижня Яблунька, вул. Зелена Самбірського району Львівської області керував автомобілем "Skoda Octavia" номерний знак НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах спиртного з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Однак, викладена в протоколі суть правопорушення не відповідає дійсним фактичним обставинам справи.

Так, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, який містяться на компакт-диску, який додано до матеріалів справи, видно, що поліцейський патруль переслідував автомобіль "Skoda Octavia" номерний знак НОМЕР_1 . Після його зупинення поліцейський виявив, що за кермом вказаного автомобіля нікого немає. На передньому пасажирському сидінні в цей час сиділа невстановлена поліцейським особа чоловічої статті, на задньому сидінні - ОСОБА_1 . Поліцейський ОСОБА_2 пред`явив вимогу ОСОБА_1 надати документи, однак той повідомив, що посвідчення водія у нього забрали, та не має документа, що посвідчує його особу, при цьому повідомив, що він не водій транспортного засобу і не керував ним. Поліцейський, не встановивши особу, яка сиділа на передньому пасажирському сидіння, ствердно повідомив ОСОБА_1 , що саме він є водієм транспортного засобу та вже раніше притягався до адміністратиної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після цього поліцейський ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, вказавши, що він не керував транспортним засобом. Після цього поліцейський склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи подані та дослідженні докази, суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження в транспортному засобі, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані (з ознаками алкогольного сп`яніння) не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування цієї особи в транспортному засобі не доводить факту керування транспортним засобом цією особою.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суду не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а відтак, що в нього, як водія, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, виник обов`язок проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме уповноважена посадова особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суду в цій справі не надано належних та достатніх доказів щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, такі обставини не знайшли свого підтвердження.

Відеозапис з місця події не дає суду підстав беззаперечно стверджувати, що саме ОСОБА_1 керував цим транспортним засобом, з врахуванням того, що в транспортному засобі знаходилися дві особи, жоден з яких не перебував на момент відеофіксації за кермом транспортного засобу, ОСОБА_1 знаходився на задньому лівому пасажирському сидінні в автомобілі, транспортний засіб, як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, не належить ОСОБА_1 .

Після повтроного надходження адміністративного протоколу з матеріалами до суду після його повернення для належного оформлення - встановлення іншої особи, а саме, пасажира, який знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля, поліцейський ОСОБА_2 у поданому рапорті вказав, що таку особу не встановив.

У судовому засіданні поліцейський ОСОБА_2 пояснив, що не встановлював іншого пасажира, який знаходився в автомобілі разом з ОСОБА_1 , оскільки був переконаний, що водієм був ОСОБА_1 та що він пересів з місця водія і перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, поліцейський ОСОБА_2 , будучи на місці події, не встановив та не опитав іншу особу - пасажира, який знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля, на предмет встановлення особи водія, не встановив усіх обставин під час оформлення адміністративного протоколу з урахуванням зібраних доказів, а однобічно та безпідставно, виходячи з власного суб`єктивного переконання, яке не підтверджено належними та допустимими доказами, зробив висновок про те, що водієм транспортного засобу є саме ОСОБА_1 .

При цьому, без встановлення особи, вже наперед знаючи прізвище особи, поліцейський ОСОБА_2 пред`явив вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів, що не є водієм. Однак, поліцейський ОСОБА_2 стверджував, що ОСОБА_1 , який знаходився на задньому сидінні в автомобілі є водієм, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та вже раніше притягався до відповідальності за ст. 130 КУпАП, що підтверджено відеозаписом з місця події.

У подальшому, без присутності особи склав адміністративний протокол, що не відповідає вимогам КУпАП.

Відтак, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, суд дійшов висновку, що уповноваженою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 045897 від 29.02.2024, інспектором СРПП ВП № 2 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Бринь М.О. не надано достатніх доказів на підтвердженя того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а отже був водіє і мав обов`язком відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України пройти медичний огляд на стан сп`яніння.

Відтак, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України - повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги те, що в діях ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення не застосовується, відтак підстав для стягнення судового збору відповідно до ст. 40-1 КУпАП немає.

Керуючись ч. 2 ст. 130, 247, 251, 279, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено.

Суддя О.І. Кшик