Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №33/4805/781/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника - адвоката Крижанівського В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Крижанівського Володимира Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 25.11.2023 о 01 год 21 хв ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Чуднівській, 100, керував транспортним засобом марки «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду у встановленому законом порядку, а саме на місці за допомогою газоаналізатора «Drager» або у лікаря в медичному закладі водій відмовився. Від керування відсторонений шляхом паркування автомобіля у дозволеному місці. Тому ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Крижанівський В.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що на відео не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем, відсутні законні підстави щодо проведення огляду на стан сп`яніння (ознаки сп`яніння не зазначені в протоколі і не підтвердженні доказами), не роз`яснено ОСОБА_1 його права згідно КУпАП та Конституції України, відсутній факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі, відсутній цілісний відеозапис.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника адвоката Крижанівського В.П., перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення від 25.11.2023 вбачається, що 25.11.2023 о 01 год 21 хв ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Чуднівській, 100, керував транспортним засобом марки «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду у встановленому законом порядку, а саме на місці за допомогою газоаналізатора «Drager» або у лікаря в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування відсторонений шляхом паркування автомобіля у дозволеному місці (а.с. 1).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився; рапорті інспектора взводу 2 роти 1 батальйону УНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції О.Маньківським відповідно, до якого під час несення служби 25 листопада 2023 року близько 01 годин 21 хвилин за порушення комендантської години зупинено авто «Ford», н.з. НОМЕР_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Водію запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Останній відмовився; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; наявним в матеріалах справи відеозаписом з відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що на відео не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем є необґрунтованими, оскільки наявний в матеріалах справи відеозапис не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 . Даний доказ відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, а тому є належним і допустимим.

Вбачається, що факт керування автомобілем ОСОБА_1 зафіксовано на відеореєстратор службового автомобіля та нагрудну камеру працівника патрульної поліції, на якому видно як поліцейська машина зупиняє автомобіль «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 за допомогою проблискового маячка синього та червоного кольору, за кермом, якого знаходиться саме ОСОБА_1 , останній не заперечував цього факту на відеозаписі після перегляду останнім відео зі службового автомобіля поліцейських.

Тобто, поліцейськими зупинено транспортний засіб на підставі вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» за порушення комендантської години.

Окрім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , було роз`яснено за якими ознаками йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння і ці ознаки зазначені в самому протоколі, іншими доказами або спеціальними прийомами (методами) підтверджувати ці ознаки не потрібно. При цьому у працівників поліції були об`єктивні та обґрунтовані підозри вважати, що ОСОБА_1 знаходиться в стані сп`яніння.

Посилання захисника на те, що від відсутній факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції уповноваженої особи пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі не надавав конкретної відповіді щодо огляду, а починав розповідати, що «які підстави зупинки транспортного засобу, я маю право звернутися до свого адвоката, які ознаки для проходження огляду, я потребую адвоката, я можу іти, я потребую фахівця в галузі права, починає виясняти хто його зупиняв з працівників поліції, без юридичної допомоги проходити огляд не буду, без адвоката ні», з`ясовував свої питання та не надав згоди. Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції були розцінені, як спрямовані на ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, що зафіксовано відеозаписом із нагрудної камери, який є належним та допустимим доказом. Також були роз`яснені наслідки, що настануть у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд погоджується із висновком поліції про відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки його цілеспрямовані дії спрямовані на ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, працівником поліції було доступно роз`яснено наслідки такої відмови.

Відеозаписом також спростовуються доводи захисника, що ОСОБА_1 не роз`яснено права згідно з КУпАП та Конституції України.

Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналогічні вимоги закріплені у розділі ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395.

Так, протокол серії ААД № 607548 від 25.11.2023 містить відмітку, зокрема, особистий підпис про ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом протоколу та правами, передбаченими ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, щодо останніх водій надав пояснення «не ознайомлений», проте поставив підпис.

Крім того, ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та Конституції України, що зафіксовано на відеозаписах з нагрудної камери поліцейського.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обґрунтовані висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозаписам, як належним та допустимим доказам та які не мають ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи і який відповідає вимогам ст. 251 КУпАП. З урахуванням наведеного, судом першої інстанції надано належну оцінку факту не безперервності відеозапису на предмет його належності та достатності для встановлення обставин справи. Зазначені доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав їм правильну, повну та неупереджену оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Крижанівського Володимира Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь