Справа № 352/1614/24
Провадження № 3/352/817/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 31 травня 2024 року о 11 год 57 хв, в Івано-Франківському районі с. Березівка, траса Т-09-06, 4 км, керував автомобілем Опель н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився та в лікаря нарколога, про що свідчить довідка №173, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 всудове засідання не з`явився, надав заяву в якій зазначив, що не відмовлявся від огляду на встановлення стану сп`яніння, просив закрити провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Також зазначив, що його інтереси буде захищати адвокат Белей О.Б.

Захисник Белей О.Б. просила суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношення ОСОБА_1 з таких підстав: в протоколі, що був складений 31 травня 2024 року містяться посилання на довідку лікаря, видану 03 червня 2024 року; до матеріалів справи не були долучені належні відеозаписи з нагрудних камер поліцейських; не долучено копію постанови за ч. 1 ст. 122 КУпАП, що свідчить про відсутність правових підстав для зупинки транспортного засобу; матеріали не містять доказів вручення направлення на огляду в лікарню; взагалі відсутні належні докази відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться такими доказами:

- протоколом серії ААД № 613736 від 31 травня 2024 року про адміністративне правопорушення, в якому, ОСОБА_1 вказав, що випив пляшку квасу (а.с.1);

- зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №613736 (а.с.2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 31 травня 2024 року (а.с.3);

- відеоматеріалом (диск з відеозаписом міститься на а.с.5), на якому зафіксовано, як поліцейські зупинити транспортний засіб, через перевищення встановленої в населеному пункті швидкості, за кермом кого перебував ОСОБА_1 ; встановлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 і пропозицію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 спочатку погодився, потім відмовився, але погодився проїхали на медичний огляд в лікарню; процедуру огляду в лікарні, що тривала приблизно 30 хв., в ході якого ОСОБА_1 не здав сечу, не продув газоаналізатор та відмовився від здачі крові на аналіз; після чого лікар нарколог констатував, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння;

- довідкою КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» № 173 від 03 червня 2024 року про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.7).

Доводи захисника з приводу посилання в протоколі на довідку з медичного закладу, що була видана пізніше, не приймаються судом, оскільки факт відмови ОСОБА_1 був зафіксований безпосередньо на відео і вказана довідки видана на підтвердження цих обставин.

Щодо долучених відеозаписів, суд звертає увагу, що вони досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доводи сторони захисту відносно недопустимості відеозаписів події правопорушення є непереконливими.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водіїв знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція та Порядок.

Доходжу висновку, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку.

Доводи захисника про те, що адміністративними матеріалами не встановлено причину зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , як і немає факту керування транспортним засобом, спростовуються матеріалами справи, а саме наявними відеозаписами, на яких чітко зафіксовано, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений через перевищення встановленої в населеному пункті швидкості.

Водночас, відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» однією з підстав для зупинки транспортного засобу є наявність інформації, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення.

Стаття 130 КУпАП містить декілька альтернативних складів, а ОСОБА_1 у провину ставиться саме відмова від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено судом ОСОБА_1 допустив порушення згаданих вимог ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю спростовані доказами, дослідженими в ході судового розгляду.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, належним чином проаналізованими і оціненими у їх сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковано за ч.1ст.130 КУпАП, оскільки він будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1статті 130 КУпАП, зокрема у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1,283,284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

На підставі ч. 2 ст.308 КУпАП в разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії цієї постанови, а в разі оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, органом державної виконавчої служби в порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Максим ОЛІЙНИК