П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 військовослужбовця 23 військової санітарної летючки Міністерства оборони України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.172-15 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 34 від 06 вересня 2024 року: головний сержант ОСОБА_1 виконуючи обов`язки чергового пункту управління 23 військової санітарної летючки посту № НОМЕР_3 , розташованого на території військової частини НОМЕР_4 у АДРЕСА_2 , являючись військовою службовою особою, недбало ставлячись до військової служби в умовах особливого періоду, діючи в порушення вимог законодавства, о 18 годині 11.08.2024 самовільно залишив місце несення служби, вжив спиртні напої та в період з 18 години до 19 години 11.08.2024 обов`язки чергового пункту управління 23 військової санітарної летючки посту №1 не виконував, своєчасне оповіщення підрозділів управління 23 військової санітарної летючки, контролю за несенням служби добовим нарядом та охороною озброєння та майна 23 військової санітарної летючки в цей час не здійснював, чим створив загрозу для ураження ворогом військових об`єктів та зниження обороноздатності 23 військової санітарної летючки.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав, обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення підтвердив. Також ОСОБА_1 просив суд розстрочити призначену суму штрафу, оскільки являється військовослужбовцем, не має можливості отримання іншого доходу, крім грошового забезпечення та перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Заслухавши ОСОБА_1 та дослідивши докази, що містяться в справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 34 від 06 вересня 2024 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 06.09.2024, письмові пояснення ОСОБА_1 від 06.09.2024, довідку-доповідь №1596 від 11.08.2024, витяг з наказу №224 від 11.08.2024, копію інструкції чергового ПУ 23 23 військової санітарної летючки посту №1, копію постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2024, витяг з наказу №34 від 17.03.2022, витяг з наказу №18 від 30.03.2022, службову характеристику, копію службової картки, копію постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.01.2024, копію військового квитка, копію картки платника податків, копію паспорта, копію посвідчення, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення статті 172-15 КУпАП визначають, що недбале ставлення військової службової особи до військової служби - тягне за собою накладення штрафу від ста до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, - тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», - особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 та іншими, строк дії воєнного стану в Україні було продовжено та станом на дату вчинення інкримінованого правопорушення воєнний стан (особливий період) в Україні тривав.

Суддя встановив, що головний сержант ОСОБА_1 виконуючи обов`язки чергового пункту управління 23 військової санітарної летючки посту № НОМЕР_3 , розташованого на території військової частини НОМЕР_4 у АДРЕСА_2 , являючись військовою службовою особою, недбало ставлячись до військової служби в умовах особливого періоду, діючи в порушення вимог законодавства, о 18 годині 11.08.2024 самовільно залишив місце несення служби, вжив спиртні напої та в період з 18 години до 19 години 11.08.2024 обов`язки чергового пункту управління 23 військової санітарної летючки посту №1 не виконував, своєчасне оповіщення підрозділів управління 23 військової санітарної летючки, контролю за несенням служби добовим нарядом та охороною озброєння та майна 23 військової санітарної летючки в цей час не здійснював, чим створив загрозу для ураження ворогом військових об`єктів та зниження обороноздатності 23 військової санітарної летючки.

За встановлених обставин, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 встановлена та підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та поясненнями ОСОБА_1 , які були надані ним в судовому засіданні

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначенні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, характеристику з місця служби, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, його ставлення до вчиненого.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує відповідальність є вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи зазначене, суддя вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів та звільнити його від сплати судового збору на підставі п.12, п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Також суддя вказує, що відповідно до ст.298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до ст. 301 КУпАП за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця.

Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Враховуючи майнове становище ОСОБА_1 , а також розмір штрафу, який призначається судом, як адміністративне стягнення та який в свою чергу є достатньо великим, у зв`язку з чим суддя дійшов висновку, що сплата ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень одним платежем, становить для нього надмірний тягар.

На підставі ч.2 ст. 301 КУпАП, суддя вважає за можливе розстрочити сплату штрафу у повному обсязі із розстрочкою виплати певними частинами строком на десять місяців.

Згідно ст.303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 34, 35, 40-1, 172-15, 268, 283, 284, 285, 301-304 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату призначеної суми штрафу у розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень строком на 10 (десять) місяців зі сплатою штрафу рівними частинами щомісячно по 1700 (тисяча сімсот) гривень, починаючи з дня набрання постанови законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини суми штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу.

Перебіг строку давності виконання постанови, в частині адміністративного стягнення у виді штрафу, зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки сплати штрафу, строк пред`явлення постанови до примусового виконання в частині накладання адміністративного стягнення у виді штрафу три місяці.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно із статтею 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь