ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2024 Справа №607/18503/24 Провадження №3/607/7882/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Залізці Зборівського району Тернопільської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , солдата, який проходить військову службу на посаді хіміка відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_2 ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2024 близько 18 год. 00 хв. солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , обіймаючи посаду хіміка відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, під час розводу добового наряду відмовився заступати в його склад, чим проявив недбале ставлення до військової служби, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, із заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, на телефонні виклики працівника суду не відповідав, а тому з врахуванням вимог ч. 2 ст. 277 КУпАП, які зобов`язують розглянути справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП протягом доби та беручи до уваги положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, згідно з якими адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП не відносяться до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов переконання про можливість розгляду даної справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд також врахував зазначене у протоколі про військове адміністративне правопорушення серії ЛВТ №79 від 22.08.2024 клопотання ОСОБА_1 про розгляд вказаної справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 4 ст. 15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Встановлено, що солдат ОСОБА_1 , будучи призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Так, відповідно до пункту 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з вимогами ст. ст. 9, 11 цього Статуту військовослужбовці, зокрема зобов`язані свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини 2 статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини 1 статті 106 Конституції України, було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації на території, зокрема, Тернопільської області.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого в подальшому Указами Президента України неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України №271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, у зв`язку з чим в Україні діє особливий період.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у:

- протоколі серії ЛВТ №79 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП від 22.08.2024, складеному у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 та у якому зазначено про визнання останнім своєї вини у вчиненні поставленого йому у провину правопорушення;

- копії військового квитка серії НОМЕР_3 від 30.01.2023, виданого на ім`я ОСОБА_1 ;

- копії довідки військово-лікарської комісії від 03.10.2023 №40 щодо солдата ОСОБА_1 , виданої в.о. голови ВЛК ОСОБА_2 ;

- довідці військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_4 від 23.07.2024 №828 щодо солдата ОСОБА_1 ;

- копії витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_3 від 27.07.2024 №214, згідно з яким солдата ОСОБА_1 з 27.07.2024 призначено на посаду хіміка відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_2 ;

- копії витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_3 від 01.08.2024 №269агд про призначення службового розслідування за фактом відмови солдата ОСОБА_1 виконувати наказ №210НР від 30.07.2024;

- копії витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_3 від 30.07.2024 №210НР, згідно з яким, зокрема солдата ОСОБА_4 включено до складу патруля добового наряду з 18 год. 00 хв. 31.07.2024 до 18 год. 00 хв. 01.08.2024 у в/ч НОМЕР_2 ;

- письмових поясненнях т.в.о. начальника медичної служби начальника медичного пункту ОСОБА_5 від 05.08.2024, згідно з якими 31.07.2024 він, здійснюючи огляд по призначеному наряду військової частини, не виявив протипоказань до застосування в добовий наряд солдата ОСОБА_1 , враховуючи результати огляду та медичні виписки останнього;

- копії рапорту командира відділення РХБ захисту в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_6 від 31.07.2024, згідно з яким солдат ОСОБА_1 відмовився виконувати наказ командира в/ч НОМЕР_2 від 30.07.2024 (заступати в добовий наряд по частині);

- копії витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_3 від 12.08.2024 №86од про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації солдатом ОСОБА_1 від виконання наказу командира військової частини;

- копії акту заступника начальника штабу в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_7 про підсумки службового розслідування (за фактом відмови від виконання наказу командира військової частини) військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації солдатом ОСОБА_1 , згідно з яким за порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, на підставі ст. 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ, солдата ОСОБА_1 , хіміка відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту в/ч НОМЕР_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення «Сувора догана», а також позбавлено премії та винагороди за липень 2024 в повному обсязі;

- копії письмових пояснень командира відділення РХБ захисту в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_8 від 05.08.2024, згідно з якими 30.07.2024 під час проведення вечірньої перевірки він повідомив солдату ОСОБА_1 про те, що 31.07.2024 останній заступає в добовий наряд по військовій частині та ознайомив його з наказом командира в/ч, після чого будь-яких заперечень чи зауважень від ОСОБА_1 не надходило. Надалі, 31.07.2024 солдат ОСОБА_1 під час розводу добового наряду відмовився заступати в наряд та зазначив, що в подальшому в добові наряди заступати не буде через стан свого здоров`я;

- копії письмових пояснень начальника фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_9 від 05.08.2024, згідно з якими 31.07.2024 він проводив розвід добового наряду, під час якого солдат ОСОБА_1 відмовився заступати в наряд, а саме в патруль військової частини;

- копії письмових пояснень солдата ОСОБА_1 від 05.08.2024, в яких він підтвердив свою відмову від заступання в наряд через стан здоров`я;

- копії медичної характеристики на солдата ОСОБА_1 , виданої т.в.о. начальника медичної служби начальником медичного пункту в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_10 від 05.08.2024.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

За наведеного, доходжу висновку про наявність в діях військовослужбовця ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Зібрані у справі докази не дають суду підстав для визнання вчиненого військовослужбовцем ОСОБА_1 військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, малозначним та звільнення його від адміністративної відповідальності. Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі також не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Отже, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 військового адміністративного правопорушення, дані про особу останнього, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у в/ч НОМЕР_2 та щодо якого відсутні у матеріалах справи відомості про притягнення до адміністративної відповідальності раніше, ступінь вини, вважаю можливим застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

При цьому для застосування іншого виду адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме у виді арешту з утриманням на гауптвахті, яке є більш суворим у порівнянні з адміністративним стягненням у виді штрафу, у вказаному випадку достатніх підстав не убачається.

На думку суду застосування такого заходу буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Крім того, з урахуванням положень п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.33-35, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

СуддяІ. М. Царук