П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2024 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента І курсу ПТУ № 15, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 126 КУпАП

УСТАНОВИВ:

13 грудня 2023 року о 00 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , в Київській області, Білоцерківський район, с. Озерна по вул. Шкільна, 3, керував транспортним засобом «BMW 320D», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи відповідних документів, а саме посвідчення водія відповідної категорії «В», оскільки посвідчення водія не отримував та не мав права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в присутності законного представника, матері ОСОБА_2 , вину визнав, пояснив, що дійсно 13.12.2023 року керував транспортним засобом «BMW 320D», без посвідчення водія відповідної категорії, даний автомобіль він взяв у товариша та їхав додому і по дорозі його зупинили працівники поліції, в скоєному розкаявся, запевнив, що більше такі дії не повторяться.

Допитана в судовому засіданні законний представник ОСОБА_1 мати ОСОБА_2 пояснила, що дійсно її син керував автомобілем не маючи права на керування транспортним засобом. Зазначила, що провела профілактичну бесіду з сином і більше такі дії не повторяться.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами пункту 2.1. Правил дорожнього руху передбачено, що Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення 16-річного віку.

Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , законного представника ОСОБА_2 , дослідивши додані до протоколу докази розписку ОСОБА_3 про зобов`язання не допускати водія до керування транспортним засобом, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та притягнути останнього до адміністративної відповідальності в межах санкції, передбаченої вказаною статтею.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю що стягнення у виді штрафу, в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 33-35, 40-1, ч. 2 ст. 126, 268, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО