Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/452/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Козіна С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Західного офісу Держаудитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 164-14 КУпАП:

ОСОБА_1 , громадянки України, яка працює фахівцем з публічних закупівель КП "Ржищівська служба благоустрою та ритуальних послуг", проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2023 року головним державним аудитором відділу контролю у сфері закупівель Західного офісу Держаудитслужби Петришак О.П., при проведенні з 08.08.2023 по 29.08.2023 моніторингу процедури закупівлі за ID: UA-2023-05-04-004003-а, здійсненої КП "Ржищівська служба благоустрою та ритуальних послуг" виявлено порушення законодавства про публічні закупівлі внаслідок не відхилення тендерної пропозиції, яка підлягала відхиленню відповідно до закону, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 164-14 КУпАП України.

Відповідно до норм частини 3-7 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 25.12.2015 №922-VIII «Про публічні закупівлі» (далі - Закон) (в редакції Закону від 16.08.2022 №2526-ІХ) постановлено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених цим Законом, визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування (далі -Особливості №1178).

За нормою пункту 3 Особливостей №1178 замовники, що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону, проводять закупівлі відповідно до Закону з урахуванням цих особливостей.

Умовами пункту 7 Загальних вимог Додатку 3 тендерної документації Замовника встановлено, зокрема, що послуги, що надаються, мають виконуватися з застосування заходів із захисту довкілля, про що учасник закупівлі надає, зокрема копію листа виконавця (надавача) послуг з поводження з відходами, який підтверджує готовність прийому, знешкодження, переробки відходів, що утворилися/утворяться за результатом виконання робіт/надання послуг що є предметом закупівлі.

Проведеним моніторингом встановлено, що учасником ПП "Ріалбуд" копії листа виконавця (надавача) послуг з поводження з відходами, який підтверджує готовність прийому, знешкодження, переробки відходів, не надано, чим недотримано вимоги пункту 7 Загальних вимог Додатку 3 тендерної документації Замовника.

Відповідно до підпункту 2 пункту 41 Особливостей №1178 замовник відхиляє тендерну пропозицію, коли тендерна пропозиція не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації, а також не відповідає вимогам, установленим у тендерній документації відповідно до абзацу першого частини третьої статті 22 Закону.

Однак, протокольним рішенням (протокол) № 77 від 24.05.2023 уповноваженої особи КП "Ржищівська служба благоустрою та ритуальних послуг" визначено переможцем учасника ПП "Ріалбуд" та на порушення вимог п.п. 2 п. 41, а також п. 3 Особливостей № 1178 замовником не відхилено тендерну пропозицію ПП "Ріалбуд" укладено з ним договір від 01.06.2023 № 01/06 на суму 2 721 132,00 грн.

10 січня 2024 року ОСОБА_1 подала клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення підтримала.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, суд дійшов таких висновків.

За змістом ст. 245, 251, 252, 278 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Готуючись до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, підлягають вирішенню питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписом ст. 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Разом з тим, за змістом п. 42 рішення Європейського суду з прав людини Бендерський проти України від 15.11.2007 зазначається, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді заслухані, тобто належним чином вивчені.

Так, однією з важливих засад судочинства, визначених статтею 129 Конституції України є забезпечення доведеності вини. Презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини є також однією із засад кримінального провадження, передбаченою ст. 17 КПК України.

Європейським судом з прав людини вироблена стала правова позиція щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ Енгель та інші проти Нідерландів були визначені критерії, за наявності одного із яких будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: критерій національного права, який визначає, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; критерій кола адресатів, відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; критерій мети та тяжкості наслідків, за змістом якого вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ зокрема: Лутц проти Німеччини, Карелін проти Російської Федерації, Гурепка проти України, Лучанінова проти України та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч. 3 ст. 164-14 КпАП України дає підстави стверджувати, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Крім того, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 164-14 КпАП України, потребує чіткого визначення у відповідних протоколах й інших процесуальних документах, із урахуванням при цьому вимог ч. 1 ст. 256 КпАП України має бути також зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Так, з диспозиції ч. 3 ст. 164-14 КпАП України випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення порушення порядку ведення податкового обліку.

Об`єктом правопорушення, передбаченого цим законом, є суспільні відносини в сфері закупівлі товарів, робіт і послуг, зокрема, за державні кошти та основним нормативно-правовим актом, який регулює такі відносини є Закон України Про публічні закупівлі.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КпАП України, полягає у порушенні законодавства при здійсненні закупівлі товарів, робіт і послуг, зокрема, оцінки пропозицій конкурентних торгів (кваліфікаційних пропозицій), тендерних пропозицій не за критеріями та методикою оцінки для визначення найкращої пропозиції конкурентних торгів (кваліфікаційної пропозиції), тендерної пропозиції, що міститься в документації конкурсних торгів (кваліфікаційної документації), тендерної документації.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення полягає у наявності вини як у формі умислу, так і формі необережності.

З аналізу вказаних статей 2, 9, 11 КпАП України підставою для визнання особи винною в адміністративному правопорушенні є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Усі вказані елементи складу адміністративного правопорушення є неподільним цілим. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній вказане діяння не є правопорушенням.

Зазначених вимог закону у ході складання протоколу № 13/0244/2023пр від 12 грудня 2023 року (а.с. 1-2) у справі стосовно ОСОБА_1 дотримано не було.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки судді щодо оцінки доказів мають бути викладені у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення від 12 грудня 2023 року №13/0244/2023пр неможливо зробити висновок про об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КпАП України, вчинення якого ставиться у провину ОСОБА_1 .

Між тим, спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику ЄСПЛ у справах Лучанінова проти України, Малофєєва проти Росії, суд, повинен виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суддя у цій справі має бути неупередженим і безстороннім та не вправі самостійно змінювати на шкоду особи формулювання адміністративного правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведеною не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд, суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, згідно вимог ч. 2 ст. 254 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Наведене свідчить про відсутність в матеріалах справи належних, достатніх та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП.

Таким чином, суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 164-14 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 9, 164-14, 247, 245, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 164-14 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Ржищівський міський суд Київської області.

Суддя