Справа № 685/917/24
Провадження № 3/685/600/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року

Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Турчин-Кукаріна І. В., за участі секретаря Сусь А.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Коров`є, проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 126, за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

25 липня 2024 року о 12 годині 36 хвилин у селищі Теофіполь Хмельницького району Хмельницької області по провулку Калиновому громадянин України ОСОБА_1 керував транспортним засобом LIFAN LF 200-10В д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія, реєстраційного документа та поліса обов`язкового страхування, чим порушив вимоги пункту 2.4 Правил дорожнього руху та за що ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність, а також 25 липня 2024 року о 12 годині 36 хвилин у селищі Теофіполь Хмельницького району Хмельницької області по провулку Калиновому громадянин України ОСОБА_1 керував транспортним засобом LIFAN LF 200-10В д.н.з. НОМЕР_2 , будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1. (а) Правил дорожнього руху та за що ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 36 КУпАП, справу № 685/917/24 (провадження № 3/685/600/24) об`єднано зі справою 685/918/24 (провадження № 3/685/601/24), об`єднаній справі присвоєно № 685/917/24 (3/685/600/24).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно керував транспортним засобом LIFAN LF 200-10В д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія, реєстраційного документа та поліса обов`язкового страхування, чим порушив вимоги пункту 2.4 Правил дорожнього руху.

Також, ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав повністю вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пояснив, що дійсно керував транспортним засобом LIFAN LF 200-10В д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, і на даний час лише проходить навчання для отримання права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги пункту п. 2.1. (а) Правил дорожнього руху.

Окрім цього, ОСОБА_1 пояснив у судовому засіданні, що проживає з батьками, батькам відомо про те, що він здійснює керування транспортним засобом без права керування таким, уцілому не схвалюють таку поведінку, проте дозволяють керувати транспортним засобом у їх присутності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктом 2.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Як зазначено у пункті 2.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон); б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон);… ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) тощо.

Відповідно до ч. 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до примітки до ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під транспортними засобами у статтях 121-126, 127-1 - 128-1, частинах першій і другій статті 129, статтях 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У цій справі, окрім власного повного визнання вини ОСОБА_1 у наданих ним в судовому засіданні поясненнях, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 669393 від 25.07.2024 та дослідженими в судовому засіданні відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції; у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 669392 від 25.07.2024 та дослідженими в судовому засіданні відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції.

Обставин, які би спростовували наявність події та складу адміністративного правопорушення або виключали адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 126 та за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 у судовому засіданні не зазначив, а суддею таких не виявлено.

За змістом примітки до ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, положення частин першої та другої цієї статті не застосовуються до осіб, які у встановленому порядку навчаються водінню транспортного засобу.

Суд ураховує, що зазначений у протоколах про адміністративні правопорушення факт не мав місця під час навчання водінню транспортного засобу у встановленому порядку під наглядом та керівництвом компетентної особи (інструктора).

Відповідно до ст. 12 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Стаття 13 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проаналізувавши з`ясовані у судовому засіданні обставини у сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про недоцільність застосування до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заходів впливу, передбачених статтею 24-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки неповнолітнього ОСОБА_1 , як вбачається з його пояснень у судовому засіданні, батьки попереджали про неприпустимість керування транспортним засобом без права керування таким, проте попередження та нагляд батьків не запобігли вчиненню адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 27, 36, 40-1, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, статтями 173, 221, 245-252, 276-279, 283-285, 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 126 та частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн (три тисячі чотириста гривень 00 коп.) (стягувач: Головне управління Національної поліції у Хмельницькій області, отримувач: ГУК у Хмел.обл/Хмельн.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0022001, код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.) (стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5 м. Київ), отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Відповідно до статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: