Долинський районний суд Кіровоградської області
____________________________________________________________________________
02.02.2024 Справа №: 403/13/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2024 рокум. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2024 року о 22.30 годині ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , ображав грубою нецензурною лайкою свою матір ОСОБА_2 та завдавши останній фізичного болю, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи належним чином.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить до такого висновку.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 236040 від 01 січня 2024 року, цього ж дня 22.30 годині ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , ображав грубою нецензурною лайкою свою матір ОСОБА_2 та завдавши останній фізичного болю, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вищезазначені дії ОСОБА_1 за цим протоколом кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність настає за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Отже, положення ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення містять кваліфікований склад адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею. Кваліфікуючою ознакою правопорушення є повторне протягом року вчинення діяння особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті (ці ознаки адміністративного правопорушення відображено у ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Наявність у діях особи кваліфікуючої ознаки згідно з ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення має доказуватися у справі про адміністративне правопорушення особою, яка склала протокол про таке правопорушення.

У цій справі ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства фізичного та психологічного характеру за місцем проживання щодо своєї матері ОСОБА_2 , що виразилось у завданні фізичного болю та його образ нецензурною лайкою.

Відеозапис з місця події на оптичному носії даних DVD-Rвзагалі зазначених обставин не підтверджує. Дружина ОСОБА_1 відмовилась від надання заяви та пояснень.

Доказами прояву такого діяння є виключно письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 .

Матеріали справи про адміністративне правопорушення також не містять інших фактичних даних, що дають суду підстави переконатися у правдивості письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 .

Одні лише письмові пояснення потерпілої в такій справі, що по суті обвинувачує іншого учасника події в неправомірних діях щодо нього, не можуть бути достатніми доказами винуватості, за винятком коли кривдник визнає обставини вчинення домашнього насильства та свою провину в цьому.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення зобов`язана надати разом з ним достатність доказів провини обвинуваченого в адміністративному правопорушенні.

З огляду на встановлене, суд уважає, що за таких обставин виключно письмові пояснення потерпілої не можуть бути достатніми доказами, що свідчать про винуватість обвинуваченого.

За змістом ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна додати до нього достатньо доказів, що підтверджують винуватість особи в адміністративному правопорушенні, а у цій справі на переконання суду відсутні достатні, належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 , відповідно провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо обвинуваченого підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, ч.2 ст. 173-2, ст. ст. 221, 247, 251, 252, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Суддя Долинського районного судуД. М. Баранський