Справа № 588/1525/24
Провадження № 3/588/666/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Огієнко О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з ВП №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є військовослужбовцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 12.08.2024 об 11 год. 20 хв. на автодорозі Н-12 Суми-Полтава, 28 км + 500 м., керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та допустив з`їзд у кювет з послідуючим наїздом на дерево, чим порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль зазнав механічних пошкоджень, а власнику завдано матеріальні збитки.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, та не повідомив суд про причину неявки.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №111124 від 12.08.2024 ОСОБА_1 був ознайомлений з тим, що справа про адміністративне правопорушення розглядатиметься Тростянецьким районним судом Сумської області.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.

Таким чином, з урахуванням викладеного вважаю, що оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, поважних причин неявки до суду не повідомив, в розумні інтервали не вжив заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому провадження, справа може бути розглянута без його участі на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, за обставин, установлених судом, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №111124 від 12.08.2024 (а.с. 2); схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих (а.с. 4); заявою ОСОБА_1 (а.с. 5); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.08.2024 (а.с. 6).

Надаючи правову оцінку діянню ОСОБА_1 , враховую наступне.

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла передбачити (недбалість). Якщо поняття умислу пов`язано з психічним ставленням особи до свого діяння та його наслідків, то під час визначення необережності до уваги беруть лише ставлення до шкідливих наслідків.

Правила дорожнього руху зобов`язують водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Аналіз диспозиції статті 124 КУпАП свідчить про те, що указана норма є бланкетною, а тому при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що, зокрема, було звернуто увагу і в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху від час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Отже, оскільки ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та допустив з`їзд у кювет з послідуючим наїздом на дерево, вважаю, що він порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху, і такі порушення перебувають у причинному зв`язку з наслідками, що настали у вигляді пошкоджень транспортного засобу, належного ОСОБА_2 .

За таких обставин, доходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна інших осіб.

Вирішуючи питання про накладення стягнення, відповідно до статті 33 КУпАП враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який є військовослужбовцем, з огляду на відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, вважаю доцільним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому статтею 124 КУпАП.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 34, 40-1, 124, 268, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. у дохід держави.

Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. О. Огієнко