ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1266/24

Провадження № 3/568/633/24

11 вересня 2024 р. м. Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О., розглянувши адміністративну справу, матеріали якої надійшли від відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

22 липня 2024 р. 01 год. 14 хв. м.Радивилів вул.Грушевського, 52 Дубенського району Рівненської області водій ОСОБА_1 керував мопедом «HONDA CESTA» д.н.з. НОМЕР_2 /н будучи особою позбавленою права керування транспортним засобом на підставі рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 25.12.2023 р. №568/1754/23 повторно протягом року, чим порушив п.2.1 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Крім того, 22 липня 2024 р. 01 год. 14 хв. м.Радивилів вул.Грушевського, 52 Дубенського району Рівненської області водій ОСОБА_1 керував мопедом «HONDA CESTA» д.н.з. НОМЕР_2 /н з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 11 вересня 2024 р. справи №568/1266/24 (провадження по справі №3/568/633/24), №568/1265/24 (провадження по справі №3/568/632/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднанні в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру справи №568/1266/24 (провадження по справі №3/568/633/24).

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч.2 ст. 268 КУпАП адміністративні справи за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП не відносяться до категорії справ, де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язкова, коли є дані про її своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи.

Разом з тим, від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило клопотань про відкладення розгляду справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд приходить до наступного.

Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є фактичні дані, які встановлюються, в тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями потерпілих та свідків.

Згідно з ч.5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, або керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами - вчинене повторно протягом року.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в повторному керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також повторній передачі керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і повторному ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП доведена відомостями, зазначеними в протоколах про адміністративні правопорушення серія ААД №584827 від 22.07.2024 р. (а.с.2); протокол серія ААД №584828 від 22.07.2024 р. (а.с.15)

Факт вчиненняОСОБА_1 інкримінованих адміністративних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних та досліджених матеріалів справи про адміністративні правопорушення, а саме: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22.07.2024 р., згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду (а.с.18); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.07.2024 р., згідно якого ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд (а.с.19); витягом з ІПНП (а.с.25) та іншими дослідженими судом доказами.

А також вина ОСОБА_1 підтверджується відео на DVD дисках записаних з бодікамери поліцейського. (а.с.10, 26)

17.01.2023 року Радивилівським районним судом Рівненської області винесено постанову суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. (а.с.30)

25.12.2023 року Радивилівським районним судом Рівненської області винесено постанову суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. (а.с.22-23)

Враховуючи, що ОСОБА_1 двічі протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП (17.01.2023 року та 25.12.2023 року), і складання протоколу за ч.2 ст. 130 КУпАП свідчить про недостатню обізнаність особи, уповноваженої на складання протоколу, з положеннями ст.39 КУпАП.

Разом з тим, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому, не виходячи за межі сформульованого обвинувачення, суддя вважає за можливе притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, як зазначено у вищезазначеному протоколі.

Відповідно дост.28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 адміністративне стягнення, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

В протоколах про адміністративне правопорушення серія ААД №584827, серія ААД №584828 від 22.07.2024 р. не зазначено власника мопеда «HONDA CESTA», оскільки даний транспортний засіб є б/н. Враховуючи, що вказаний транспортний засіб ОСОБА_1 не належить, відсутні правові підстави для застосування до нього додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

З зазначених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, яким забороняється водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім того, відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія. Згідно довідки відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 позбавлений права керування на підставі постанови Радивилівського районного судом Рівненської області від 25.12.2023 р. (а.с.17)

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

Згідно зі ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні стягнення суд враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майновий та сімейний стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля.

З урахуванням вищенаведеного та для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, суд вважає за доцільне призначити адміністративне стягнення з врахуванням вимог ч.2 ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.23, 28, 36, 214, 126, 130, 251, 268, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень на р/р UA0017001, код ЄДРПОУ - 38012494, ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, Банк отримувача Казначейство України, Код класифікації доходів бюджету 21081300 з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на р/р UA0017413, ГУК у Рівн.обл /отг Радивилів /22030101, (код за ЄДРПОУ) 38012494, Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний строк, штраф підлягає примусовому стягненню із ОСОБА_1 в порядку ст. 308 КУпАП у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.О. Троцюк