Провадження № 3/204/5635/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Юшков М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2023 року о 07:35, в Покровському районі, с.Шевченко, на перехресті вул.Тарана та вул.Комарова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від продуття у газоаналізатор «Драгер», та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я водій відмовився, що зафіксовано нагрудною бодікамерою, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП, вчиненого повторно протягом року.

31.07.2023, 02.08.2023, 03.08.2023 адвокат Карабут М.В. надала суду заяву про вступ в справу як представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та ознайомлення з матеріалами справи, заяви були судом задоволені, ознайомлено адвоката Карабут М.В. з матеріалами справи. 13.09.2023, 14.11.2023 захисником Карабут М.В. на адресу суду надіслано пояснення по справі та характеризуючі матеріали.

19.09.2023, 11.10.2023, 14.11.2023, 30.11.2023, 11.12.2023 розгляд справи було відкладено, у зв`язку з розглядом Дніпровським апеляційним судом апеляційної скарги захисника Карабут М.В. на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у провадженні щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. 22.01.2024 адвокат Карабут М.В. прийняла участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, підтримала пояснення, в яких просила закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Також, адвокат просила розгляд справи проводити за відсутністю ОСОБА_1 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.12.2023 апеляційну скаргу захисника Карабут М.В., на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 залишено без задоволення, рішення місцевого суду без змін, тому суд вважає за можливе розглянути справу.

В поясненнях захисник Карабут М.В. зазначила, що автомобіль «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції незаконно, оскільки будь-яких порушень правил ПДР зі сторони ОСОБА_1 не було, тоді як поліцейський зупинив автомобіль ОСОБА_1 без законних на те підстав, при цьому не проінформував водія про причину зупинки, тому в даному випадку працівник поліції діяв поза законом та порушив вимоги ЗУ «Про Національну поліцію».

Також захисник вказує, що відеозапис, наявний в матеріалах справи, не відповідає вимогам законодавства, оскільки з наявного відеозапису неможливо встановити дату та час проведення зйомки, а також один з відеофайлів був зафіксований на мобільний телефон поліцейського, що на думку сторони захисту є суттєвим порушенням вимог закону. До того ж, захисник наголошує, що відео є фрагментарним, складається з окремих частин, не містить факту відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також акцентує увагу, що на відео не зафіксовано, як поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП. Разом з цим, адвокат звертає увагу суду на те, що відеозапис не містить моменту, як працівники поліції встановлювали у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, тому відеозапис наявний в матеріалах справи на думку сторони захисту не може бути належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

Окрім того, сторона захисту наголошує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 01.07.2023 серії ААД №022429, працівниками поліції було здійснено моральний тиск на ОСОБА_1 шляхом погроз та його залякування.

Водночас, адвокат зазначає, що в порушення вимог Інструкції від 09 листопада 2015 року №1452/735, працівником поліції, яким складався акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та направлення водія для визначення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу не було підписано ці документи, а також не залучено свідків, які б підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вислухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є доведеною та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №022429 від 01.07.2023 (а.с.1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3);

- постановою від 01.07.2023 серії БАД №727553 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.4);

- DVD-R з відеозаписом, на якому зафіксовані події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.5);

- копією постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 (а.с.6).

Надаючи оцінку позиції адвоката Карабут М.В., суд приходить до висновку, що факт керування особою транспортним засобом на момент його зупинки та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є доведеними, з огляду на наступне.

З переглянутих в судовому засіданні відеофайлів, судом встановлено, що проводилась відео фіксація подій викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №022429 від 01.07.2023. З дослідженого судом відеофайлу «Клоков ФАКТ керування 1»,«Клоков ФАКТ керування 2», судом встановлено, що на відео відображена дата та час подій, зазначених в протоколі, а саме те, що 01.07.2023 о 07:35 автомобіль «ВАЗ» проїжджає перехрестя, здійснює поворот праворуч і зупиняється на вимогу працівника поліції. Далі о 07:36 на вимогу працівника поліції з автомобілю виходить водій, який в подальшому представився як ОСОБА_1 та прямує до автомобілю патрульної поліції. Відоефайлом «Клоков відмова» зафіксовано, як ОСОБА_1 повідомляє працівнику поліції про те, що він керував транспортним засобом «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Далі поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або проїхати до закладу охорони здоров`я, на що водій ОСОБА_1 відповів відмовою. В подальшому поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а також місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши все між собою у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у тому, що він 01.07.2023 дійсно керував транспортним засобом «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка протягом року піддавалась адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Суд відкидає посилання сторони захисту про те, що 01.07.2023 автомобіль «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , був зупинений незаконно та з порушенням вимог ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про національну поліцію», поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи, до яких відповідно до ст.31 цього закону відноситься, зокрема перевірка документів та зупинка транспортного засобу.

Щодо посилань захисника Карабут М.В., що відеозапис, наявний в матеріалах справи, не може бути належним та допустимим доказом з підстав його фрагментарності, відсутності на відео дати та часу вчинення правопорушення, фіксування поліцейським обставин вчиненого правопорушення на мобільний телефон, суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Так відеозапис є єдиним з доказів, який суд оцінює як окремо, так і в сукупності з іншими доказами. Та обставина, що відеозапис складається з фрагментів, не спростовує того, що на відеозаписі о 07:35 зафіксовано, як ОСОБА_1 керує автомобілем «ВАЗ», а також як працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння для встановлення наявності чи відсутності в нього стану алкогольного сп`яніння, а також факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та весь хід спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції. Стосовно відсутності дати та часу на відео, суд зазначає, що на переглянутому відео зафіксовано як дату, так і час вчинення адміністративного правопорушення, а саме 01.07.2023 о 07:35.

Щодо фіксування працівником поліції факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на мобільний телефон, суд зазначає, що згідно з п.2 ч.1 ст.40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати, розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото-і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото-і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, а також з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб. За вказаних обставин, наданий працівниками поліції відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, отриманий із автоматичної відеотехніки, що знаходився в чужому володінні (працівника поліції) з метою фіксування правопорушення, що відповідно до п.2 ч.1 ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП. Крім того, досліджений у справі відеозапис не спростовує того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ», та відмовився проходити огляд у встановленому законом порядку.

Посилання захисника на те, що працівником поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було належним чином зафіксовано на відео та встановлено ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , суд вважає безпідставними, оскільки обов`язки поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів встановлено Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Разом з цим, суд зазначає, що ознаки сп`яніння поліцейський може встановлювати безпосередньо під час спілкування з водієм за своїм суб`єктивним переконанням, наявність ознак сп`яніння і є підставою для подальшої пропозиції водію пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Крім того, з відеозапису, наявного у справі, вбачається, що у водія ОСОБА_1 під час спілкування з працівником поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що поліцейський повідомив водію під час спілкування, при цьому ОСОБА_1 не заперечував наявність в нього виявлених ознак алкогольного сп`янінні та відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Доводи захисника про те, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №022429 від 01.07.2023, не було роз`ясненно ОСОБА_1 його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки на відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції роз`яснює водію наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. До того ж, права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені під час судового розгляду шляхом надання йому можливості відстоювати свою позицію в суді. Додатково суд зазначає, що оскільки ОСОБА_1 вже притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, йому вочевидь відомі наслідки та відповідальність за вчинення вищевказаного правопорушення, однак під час спілкування з поліцейським клопотань щодо надання йому правової допомоги він не заявляв, дії працівників поліції не оскаржував.

Твердження сторони захисту про те, що в діях працівників поліції по відношенню до ОСОБА_1 була упередженість, суд не приймає до уваги, оскільки жодних об`єктивних даних, які б вказували на упередженість працівників поліції, та ставили б під сумнів наявність підстав для складання протоколу, під час судового розгляду не встановлено й стороною захисту таких суду не надано.

Посилання адвоката Карабут М.В. на недопустимість як доказів направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я для встановлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.2), а також акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), через відсутність в них підпису працівника поліції, суд вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, тому в даному випадку нормами законодавства взагалі прямо не передбачено складення направлення та акту у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Щодо тверджень сторони захисту про те, що працівниками поліції не було залучено свідків, які б підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, то такі доводи є неспроможними, оскільки відповідно до вимог ст.266 КУпАП, огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, та, виходячи з того, що працівниками поліції використовувався технічний засіб відеозапису, який долучений до протоколу, підстави для залучення свідків у цьому випадку були відсутні.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши все між собою у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в тому, що він 01.07.2023 близько 07:35 дійсно керував автомобілем «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка протягом року піддавалась стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

До того ж, суд враховує те, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.12.2023 рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 за яким ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційним судом залишено без змін.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню вини та інших вимог ст.33 КУпАП, а також безальтернативністі санкції ч.2 ст.130 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.130, ст.ст.40-1, 283-285, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, та позбавити права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.М. Юшков