КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника Малюги В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника Малюги В.М. на постанову судді Вишгородського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2024 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Вишгородського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів строком на один рік.

Згідно з постановою судді ОСОБА_2 11 лютого 2024 року о 13 годині 11 хвилин в с. Лебедівка на обвідному каналі здійснював управління гумовим човном марки CRAND за допомогою електродвигуна Yamaha в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора «Drager» 6820, прилад ARSA 0318, проба позитивна 1,03‰.Зазначеними діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 5 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Малюга В.М. просить скасувати постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 24 червня 2024 року та закрити адміністративне провадження за ч. 5 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник вважає постанову судді районного суду незаконною, передчасною та такою, що прийнята із грубим порушенням норм матеріального права.

При цьому захисник вказує на те, що відеозапис з боді камер поліції є не повним, порізаним та не відображає всіх подій, що відбувалися 11 лютого 2024 року на обвідному каналі.

Проте на цьому не повному відео човен не рухається.

Доказів керування човном саме ОСОБА_1 працівники патрульної поліції не надали. Власником човна є ОСОБА_3 , який зазначав, що акумулятор двигуна був розряджений і вони рухалися лише за допомогою весел, якими керував саме ОСОБА_3 , проте цей момент на відео поліція вирізала.

Оскільки свідок ОСОБА_3 у своїх поясненнях зазначав, що він керував човном за допомогою весел, отже статусу судноводія ОСОБА_1 не мав.

Окрім того, свідок ОСОБА_3 підтвердив той факт, що він веслував надувним каное, до якого був прикріплений електродвигун Yamaha, однак за допомогою електродвигуна ніхто не здійснював управління.

Свідок ОСОБА_3 поясняв патрульним, що поїхав порибалити на гумовому каное в с. Лебедівка на обвідному каналі. Надувне каное належить йому на підставі договору купівлі-продажу, напередодні він купив електродвигун та разом з ОСОБА_1 хотіли його випробувати, однак двигун не працював і саме ОСОБА_4 здійснював управління каное особисто за допомогою весел.

Захисник в апеляції зазначає, що каное є спортивним маломірним судном, на керування якого не потрібно мати посвідчення судноводія в розумінні Наказу № 8 від 07 січня 2023 року «Про підтвердження порядку підготовки та підтвердження кваліфікації судноводії малих суден і водних мотоциклів, а також видачі міжнародного посвідчення на право управління прогулянковим судном».

Дія цього порядку не поширюється на осіб, які керують суднами, що плавають під військово-морським прапором України, суднами, які не підлягають обов`язковій реєстрації у судновій книзі України: спортивними, весловими суднами, до яких відноситься і каное.

Інспектор ОСОБА_5 , не перевіривши документи у ОСОБА_6 , підійшла формально, склала протокол без законних підстав, оскільки ОСОБА_7 не керував каное та не є власником маломірного судна, для якого не потрібно мати посвідчення судноводія.

Апелянт вважає, що інспектор САП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 не мала права взагалі складати протокол за ч. 5 ст.130 КУпАП, оскільки керування каное з двигуном 0,3 кВт не потребує наявності посвідчення водія на це маломірне судно.

Посилаючись на вимоги ст. 62 Конституції України, захисник вказує на те, що усі сумніви мають тлумачитись на користь винної особи.

Також в апеляції вказується на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги того, що ОСОБА_1 не міг взяти участь у розгляді справи, оскільки перебував у лікарні після інфаркту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Малюги В.М. та особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Вишгородського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, роздруківкою тесту приладу Драгер, фотографіями з місця події, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

В апеляційній скарзі захисника не заперечуються порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та його результати.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував човном, а також про те, що керування каное з двигуном 0,3 кВт не потребує наявності посвідчення водія не можуть бути взятими до уваги.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_3 пояснив, що 11.02.2024 він зі своїм знайомим ОСОБА_1 поїхав порибалити на гумовому каное в с. Лебедівка на обвідному каналі. Надувне каное належить йому, напередодні він купив електродвигун та разом з ОСОБА_1 хотіли його випробувати, однак двигун не працював, здійснювали управління каное за допомогою весел.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що перебуваючи на березі водойми, поліцейські пропонують двом особа, які перебувають у човні, пристати до берега і човен пристає до берега за допомогою весел.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського також убачається, що на човні встановлено електродвигун, біля якого на місці судноводія сидить ОСОБА_1 .

На а.с. 28 міститься фото, на якому ОСОБА_1 керує човном за допомогою двигуна.

Згідно з матеріалами справи вказане фото було зроблено інспектором САП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Артеменко А.О. та додано до матеріалів справи після повернення матеріалів справи для доформлення.

Інспектор САП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Артеменко А.О. в судовому засіданні пояснила, що 11.02.2024 року під час патрулювання берегової лінії біля стратегічного об`єкту в с. Лебедівка на обвідному каналі разом з колегою побачили гумовий човен, який перебував на воді та здійснював рух за допомогою електродвигуна. Після того, як гумовий човен підплив до берега, нею було встановлено гр. ОСОБА_1 , який керував гумовим човном за допомогою електродвигуна. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою газоаналізатора Драгер, проба позитивна. ОСОБА_1 не заперечував щодо керування ним човном в стані алкогольного сп`яніння.

Пояснення інспектора САП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Артеменко А.О. в частині того, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним човном в стані алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Отже, наведеними доказами в сукупності підтверджується, що у гумовому човні, який рухався з використанням електродвигуна, перебували свідок ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Керував човном за допомогою електродвигуна до того моменту, коли працівники поліції запропонували пристати до берега, а після цього човен пристав до берега за допомогою весел.

За таких обставин суддя районного суду обґрунтовано не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_3 про те, що надувним човном керував він за допомогою весел, а не ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі захисника не наведено переконливих доводів на спростування висновку, викладеного в оскаржуваній постанові, про те, що керування надувного човна здійснювалось ОСОБА_1 з використанням електродвигуна, а тому твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував човном не може бути взятим до уваги.

Також в апеляції захисника не наведено переконливих доводів на спростування висновку, викладеного в оскаржуваній постанові судді, про те, що згідно з обставинами цієї справи ОСОБА_1 є водієм маломірного судна.

Зокрема, суддя районного суду з посиланням на п.п. 35, 37, 74 ч. 1 ст. 1, п. 5 ч. 3 ст. 40 Закону України Закону України «Про внутрішній водний транспорт» та лист Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України про те, що 10.05.2017 Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки ОСОБА_1 було видано посвідчення судноводія малого/маломірного судна за номером 001977/01, обґрунтовано дійшов до висновку про те, що ОСОБА_1 є водієм маломірного судна, який є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника на те, що каное є спортивним маломірним судном, на керування якого не потрібно мати посвідчення судноводія в розумінні Наказу № 8 від 07 січня 2023 року «Про підтвердження порядку підготовки та підтвердження кваліфікації судноводії малих суден і водних мотоциклів, а також видачі міжнародного посвідчення на право управління прогулянковим судном», не може бути взятим до у ваги, оскільки, як зазначено в самій апеляції, дія цього порядку не поширюється на осіб, які керують суднами, які не підлягають обов`язковій реєстрації у судновій книзі України: спортивними, весловими суднами, до яких відноситься і каное.

Водночас, адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 130 КУпАП настає за керування в стані, зокрема алкогольного сп`яніння, річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами.

Отже, наведеними у постанові судді районного суду доказами доведено подію, яка мала місце 11 лютого 2024 року о 13 годині 11 хвилин в с. Лебедівка на обвідному каналі, коли ОСОБА_1 здійснював управління гумовим човном марки CRAND за допомогою електродвигуна Yamaha в стані алкогольного сп`яніння, та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП, а тому суддя апеляційного суду не убачає підстав для скасування постанови судді Вишгородського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2024 року та закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Вишгородського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2024 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без зміна, а апеляційну скаргу захисника Малюги В.М. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

[1]Справа № 363/771/24

Провадження № 33/824/3728/2024

Головуючий у першій інстанції Котлярова І.Ю.

Доповідач Ковальська В.В.