Справа № 149/1813/24
Провадження №3/149/882/24
Номер рядка звіту 305
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2024 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Павлюк О. О., розглянувши матеріали, що надійшли від Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого по АДРЕСА_1

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

02.06.2024 біля 00:08 год. по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 розбив камінцем вікно ОСОБА_2 , чим вчинив дрібне хуліганство, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, зазначив, що він із знайомими в той час перебував в іншому місці.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є вирішення кожної справи в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суд керується стандартом доведення поза розумним сумнівом. Це означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і саме ця особа є винною у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія уповноважених на складання протоколу суб`єктів була лише більш вірогідною за версію особи, яка притягається до відповідальності. Будь-який обґрунтований сумнів має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною.

Відтак суддя на підставі досліджених матеріалів критично оцінює посилання ОСОБА_1 на те, що в той час він перебував в іншому місці та сприймає їх як обраний спосіб захисту. В судовому засіданні ОСОБА_1 хоч і посилався на перебування в компанії інших осіб в час події правопорушення, однак клопотання про їх виклик та допит суду не заявляв. В судовому засіданні ОСОБА_1 надавав суперечлеві показання, а в своїх письмових поясненнях зазначав, що взагалі 01.06.2024 він він перебував за своїм місцем проживання та з будинку не виходив, при цьому пояснити причини таких розбіжностей, в тому числі у сукупності із заявою потерпілої ОСОБА_2 , він не зміг.

Суддя заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 572773 від 04.06.2024; протоколом прийняття заяви від 02.06.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких вона вказала саме на ОСОБА_1 як особу, яка пошкодила її вікно, та іншими матеріалами справи. При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, з врахуванням приписів ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя дійшла висновку, що до ОСОБА_1 належить застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вчинене, каяття правопорушника та керуючись ст. ст. 33-35, 173, 221, 280, 283-284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно ст. 307 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Павлюк О. О.