ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5263/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві, РНОКПП: НОМЕР_2 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №580800, ОСОБА_1 24.07.2024 о 13 год. 00 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , хапав за руку, виражався нецензурною лайкою в бік матері ОСОБА_2 , з якою проживають разом, чим вчинив домашнє насильство, за яке відповідальність передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, яке відбулось 09.08.2024 вину свою категорично заперечив. Вказав, що ніяких сварок з його матір`ю ОСОБА_2 не було, домашнього насильства він не вчиняв, а навпаки - всіляко турбується про ОСОБА_2 , оскільки остання хворіє на онкологічне захворювання та тривалий час перебуває на повному його утриманні. За словами ОСОБА_1 , його матір ОСОБА_2 час від часу, внаслідок свого тяжкого захворювання та прийому ліків, може не усвідомлювати того, що відбувається, а тому її пояснення надані працівникам поліції, не відповідають дійсності та зумовлені її тяжким хворобливим станом. Крім того, ОСОБА_1 вказав, що до помешкання часто приходить сусідка ОСОБА_3 , яка провокує конфлікти. Просив відкласти розгляд справи для забезпечення участі його матерів в судовому засіданні.

09.08.2024 потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом надсилання тексту судової повістки SMS-повідомленням, сформованим згідно вимог Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України на зазначений нею номер телефону.

Суд відклав розгляд справи за клопотанням ОСОБА_1 до 20.08.2024, 13. 45 год.

У судове засідання, призначене 20.08.2024 ОСОБА_1 не з`явився, 19.08.2024 подав клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що 13.08.2024 померла його матір, а його родина наразі перебуває в жалобі.

За результатами розгляду клопотання про відкладення розгляду справи, суддею було відмовлено в його задоволенні, оскільки розгляд справи вже відкладався за клопотанням ОСОБА_1 . Крім того, клопотання про відкладення розгляду справи було подане до канцелярії суду безпосередньо ОСОБА_1 , тобто обставини на які він посилався не перешкодили йому з`явитися до суду особисто.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Крім того, відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати її розгляду зі збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків, визначених, зокрема, статтею 38 КУпАП, у разі встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті, і в даному випадку положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

Дослідивши матеріали, надані до суду, суддя приходить до наступного.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, домашнє насильство, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Забезпечення доведеності вини є складовою частиною однієї із засад кримінального провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.7, ст. 17 КПК України та однією із засад судочинства відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Конституції України.

Згідно зі ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддею встановлено, що 24.07.2024 до помешкання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було викликано поліцію небайдужою сусідкою ОСОБА_4 , однак остання не зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, як свідок вказаної події та у неї не відібрані пояснення працівниками поліції.

Натомість у графі протоколу про адміністративне правопорушення "свідки" вказана громадянка ОСОБА_3 , разом з тим, будь-яких її контактних даних працівники поліції не зазначили, що позбавляє суд можливості викликати останню до суду.

Наявні в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення та заява потерпілої не є достатніми доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Аналізуючи зазначене, суддя приходить до висновку, що у справі відсутні належні та достовірні докази вчинення ОСОБА_1 психологічного, економічного, фізичного насильства відносно своєї матері ОСОБА_1 (відеофіксація події, пояснення свідків, тощо).

Згідно з ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З урахуванням наведених норм права, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, пояснення ОСОБА_1 , які були надані під час розгляду справи, у сукупності з іншими дослідженими при розгляді справи доказами, суддя приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а почате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із викладеним, суддя вважає необхідним закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ст.ст. 188-28, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 283, п. 3. ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено або потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Суддя Ю.С. Мицик