ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/1674/21 Номер провадження 33/814/92/24Головуючий у 1-й інстанції Грінчук О.П. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м.Харкова від 08 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень.

Згідно з постановою судді, 15.03.2021 о 17 год. 40 хв. в м. Харкові, вул. Миронівська, 4, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на порушення судом першої інстанції права на доступ до суду, оскільки безпідставно відмовив у задоволенні клопотання його захисника про відкладення слухання справи у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 та у клопотанні про виклик до суду свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які можуть підтвердити те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання захисника про відкладення слухання справи та надання достатнього часу для підготовки до судових дебатів, оскільки захисник ознайомився з матеріалами справи у день судового засідання.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були доставлені на місце події працівниками поліції, що викликає сумнів в їх неупередженості.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить дати й часу складання.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази на підтвердження вилучення або передачі транспортного засобу іншій особі, що, на переконання апелянта, є доказами того, що він не керував транспортним засобом.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення у судове засідання Полтавського апеляційного суду не з`явилися, клопотань, заяв про відкладення не надходили, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Переглядаючи оскаржувану постанову в межах доводів поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її законність та обґрунтованість, виходячи з наступного.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №028185 від 15 березня 2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я, де вказано, що у ОСОБА_1 маються ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роти, почервоніння обличчя, нестійка хода, огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія від проходження огляду, пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 15 березня 2021 року, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 в їх присутності від проходження запропонованого огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, рапортом поліцейського про обставини складання адміністративного матеріалу.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що працівник поліції пропонував пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, від якого останній в присутності двох свідків відмовився. При цьому, не заперечував факт керування транспортним засобом та вживання алкогольних напоїв, а тому твердження викладені в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є надуманими.

Відсутність доказів відсторонення працівниками поліції водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовує самого факту відсторонення особи від керування транспортним засобом і не спростовує правильності висновків, викладених у постанові судді.

Більше того, відсутність у матеріалах справи доказів підтвердження вилучення або передачі транспортного засобу іншій особі не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що не заперечувалося самим ОСОБА_1 відповідно до наявного відеозапису.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , як на підставу для скасування судового рішення відхиляються, оскільки як вбачається із матеріалів справи судове засідання було призначено 08 квітня 2021 року, про яке ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення судової повістки, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Та обставина, що судом першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання захисника про відкладення слухання справи у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 , не є безумовною підставою для скасування постанови суду, оскільки судове засідання відбулося хоча й за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак за участі адвоката Захарової О.О., яка представляла його законні інтереси у суді. Більше того, ОСОБА_1 скористався правом апеляційного перегляду постанови суду шляхом подачі апеляційної скарги. Усі доводи та заперечення викладені в апеляційній скарзі з приводу оскарження фактичних обставин розглянуто апеляційним судом по суті.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник наданими правами, передбаченими КУпАП не скористались. Будь-яких інших доказів, які б могли свідчити про те, що участь ОСОБА_1 та його адвоката в судовому розгляді справи в суді першої інстанції могла би вплинути на рішення суду, надано не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно відмовлено у клопотанні про виклик свідків, які заявлені стороною захисту у судовому засіданні, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та не проведено їх допит апеляційний суд не бере до уваги, оскільки жодних обов`язкових вимог про виклик та допит свідків чи інших осіб по справі у суді положення КУпАП не передбачають. Виклик свідків є правом, а не обов`язком суду, та здійснюється лише на розсуд суду при необхідності встановлення додаткових обставин справи. Окрім того, суд у своїй постанові навів обґрунтовані доводи відмови у задоволенні клопотання адвоката про виклик свідків, з чим погоджується й апеляційний суд.

Більше того, апеляційний суд вважає доводи сторони захисту про критичну оцінку показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з огляду на їх зацікавленість голослівними, оскільки будь-яких обґрунтованих відомостей, які б вказували про необ`єктивність показань таких свідків у справі, суду не надано, зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена, та ґрунтується на припущеннях апелянта.

Відсутність в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів дати й часу його складання, на переконання апеляційного суду, не впливає на доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Крім того, фактичні обставити, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, які відбулися 15 березня 2021 року учасниками справи не заперечуються.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м.Харкова від 08 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко