Справа № 387/771/24
Номер провадження по справі 3/387/524/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 року смт Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Солоненко Т. В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працює у ВП "Локомотивне депо Помічна" АТ "Укрзалізниця" машиністом тепловозу, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,-

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Добровеличківського районного суду Кіровоградської області надійшли матреріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №537143 від 01.06.2024, ОСОБА_1 повторно протягом року після вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КпАП України (постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №084030 від 06.06.2024), 01.06.2024 о 13 годині 33 хвилини керував мотоциклом Spark SР150R -11 д.н.з. НОМЕР_2 в м. Помічній по вул. Перемоги, не маючи права керування даним транспортним засобом.

14.06.2024 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи.

Судові засідання у даній справі неодноразово відкладались за заявами ОСОБА_1 . Так, судове засідання призначене на 08.08.2024 відкладено на 13.08.2024, судове засідання призначене на 13.08.2024 відкладено на 20.08.2024, судове засідання призначене на 20.08.2024 відкладено на 21.08.2024, судове засідання призначене на 21.08.2024 відкладено на 29.08.2024.

29.08.2024 на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на іншу дату з підстав його перебування на лікуванні та бажанні особисто приймати участь у розгляді справи. Також від ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування доказів.

Розглядаючи вказані заяву та клопотання, суд виходить з наступного.

Зазначена справа перебуває в провадженні судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області з 25.07.2024.

Датою вчинення адміністративного правопорушення є 01.06.2024 року. На підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Тобто, 01.09.2024 спливають визначені ч. 2 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено судом вище, судові засіданні відклалались за заявами ОСОБА_1 4 (чотири) рази. Протягом усього часу перебування справи у провадженні суду ОСОБА_1 на жодне з цих засідань не з`являвся, хоча знав про призначені судові засідання.

Також суд зважає, що 14.06.2024 ОСОБА_1 знайомився з матеріалами справи, і з того часу, тобто за збігом більше двох місяців, не заявляв клопотання про витребування доказів.

Заяву про відкладення розгляду справи та клопотання про витребування доказів, подані в останні дні перед спливом строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спробу ухилитися від відповідальності, а тому відмовляє в їх задоволенні.

ОСОБА_1 в судове засідання 29.08.2024 не з`явився.

З огляду на неявку ОСОБА_1 , з метою недопущення порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зважає на положення ч. 2 ст. 268КУпАП якою визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не є обов`язковою та вважає, що справа може бути розглянута у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, перевіривши матеріали адміністративної справи, дійшов до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП, встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознаки означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Норма ч. 5 ст. 126 КУпАП є бланкетною нормою, і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися також спеціальними Законами.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУПАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, аналіз наведених вище норм свідчить про те, що предмет судового розгляду обмежений обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому суд вважає за доцільне зауважити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом винуватості особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності такої винуватості, тобто не узгоджується зі стандартом доказування поза розумним сумнівом, який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (пункт 161 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» /Ireland v. United Kingdom/ заява № 25).

При дослідженні судом матеріалів справи встановлено, що працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №537143 від 01.06.2024 не зазначено пункт ПДР України, який порушив ОСОБА_1 . Поміж з тим, в протоколі про адміністритивне правоворушення міститься посилання на посвідчення водія НОМЕР_3 , тоді як зі змісту довідки ВП №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області №2036/113-2-24 від 06.06.2024, слідує, що ОСОБА_1 в органах та підрозділах МВС посвідчення водія не отримував.

Окрім того, в матеріалах справи наявний рапорт поліцейського СРПП ВП №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області П. Сніжкова від 03.06.2024, складений відносно події, яка мала місце 02.06.2024 за участю ОСОБА_2 , тоді як протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №537143 складено відносно події, яка мала місце 01.06.2024 за участю ОСОБА_1

У прецедентній практиці ЄСПЛ, зокрема у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

ЄСПЛ в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО