Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/417/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Волошина Н. Л.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2024 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Забуранної Д.Р., захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Новака Ю.П., розглянувши в режимі відеоконференції у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.07.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, працюючого вчителем громадянської освіти Приватного закладу освіти «Харківський ліцей «Школа Ліберті» Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.07.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови суд першої інстанції встановив, що 02.02.2024 о 23 год. 18 хв. по вул. Приморській біля буд. 64 у м. Світловодську Кіровоградської області ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai, державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Алкотест Драгер 6820. Вміст алкоголю у видихуваному повітрі склав 1,85 проміле, від керування транспортним засобом водій відсторонений. Вказаними діями порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена від повільність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати її, а провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує на те, що постанова суду є такою, що не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Зазначає, що він фактично був позбавлений можливості реалізувати своє право, передбачене ст. 268 КупАП України, на надання пояснень та подання доказів, оскільки проживає та працює вчителем у м. Харків та був позбавлений можливості з`являтися до суду у визначені судом дати судових засідань.

Його адвокатом Новаком Ю.П. було подано клопотання про необхідність ознайомлення з матеріалами справи та зняти фотокопії, яке залишилося без уваги суду, тобто захисник не ознайомився з матеріалами справи, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 271 КпАП України.

Також, його захисником було подано клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_2 , яка була присутня під час складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Однак, вказаний свідок не викликаний судом та не допитаний.

Вказує і на те, що його захисник просив розгляд справи призначений на 19.07.2024 відкласти, оскільки у цей день він перебував у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, не звертаючи увагу на дану заяву та поважність причин неявки захисника суд першої інстанції розглянув справу у відсутності його адвоката та виніс оскаржувану постанову, чим порушив його право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Вказує і на те, що складений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015.

Зокрема, у матеріалах доданих до протоколу про адміністративне правопорушення та у самому протоколі, відсутні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не зазначено про кількість відео файлів які додаються, їх кількість та не зазначені серія та номер технічного пристрою на який здійснювалися відеозаписи.

Більше того, до протоколу додано тестування на алкоголь робочого засобу вимірювальної техніки Драгер алкотест 6820, а в самому тестуванні в графі «тестування на алкоголь до протоколу №» не зазначено, додатком до якого протоколу (серія та номер) є таке тестування.

Вказує і на те, що відповідно до відеоматеріалів наявних у справі, співробітниками поліції взагалі не проводилася зупинка транспортного засобу, оскільки його автомобіль не рухався, а був припаркований обабіч дороги. Співробітники поліції навіть не повідомили йому про те, що було підставою його зупинки та перевірки водійського посвідчення, що суперечить ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» та виключає законність такої зупинки.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши думку захисника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Новака Ю.П., який просив задовольнити апеляційну скаргу,переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга правопорушника ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з обєктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

У судовому засіданні 30.08.2024 після дослідження апеляційним судом матеріалів справи, захисник заявив клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату виявивши бажання переглянути в судовому засіданні долучений до справи відеозапис вказаної події (а.с.114). Проте, у призначене судове засідання апеляційного суду на 10.00 год. 13.09.2024, захисник - адвокат Новак Ю.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 не зявився та подав до апеляційного суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , який також був належним чином повідомлений про дату і час розгляду даної справи(а.с.115), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, причини своєї неявки до суду апеляційної інстанції не повідомляв. За таких обставин апеляційний суд, враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, вважає за можливе закінчити апеляційний розгляд даної справи за наявними в ній доказами у відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Новака Ю.П.

У клопотанні до апеляційної скарги особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та з оскарженої постанови суду, розгляд справи у суді першої інстанції 19.07.2024 відбувся у відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та його захисника. Згідно супровідного листа районного суду № 401/340/24019715/24 вих., копію постанови суду направлено ОСОБА_1 , однак докази, що останній її отримав, в матеріалах справи відсутні. Як вбачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 05.08.2024, а тому слід вважати, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови районного суду з поважних на те причин, а тому строк на подання апеляційної скарги необхідно поновити.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоровя та Держспоживстандартом; та лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 539151 від 02.02.2024 (а.с.3), роздруківкою тесту № 220 від 02.02.2024, згідно якого результат огляду позитивний 1,85 проміле (а.с.2), відеозаписом з місця події (а.с.7).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 539151 від 02.02.2024, водій ОСОБА_1 02.02.2024 о 23 год. 18 хв. по вул. Приморській біля буд. 64 у м. Світловодську Кіровоградської області керував автомобілем Hyundai, державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Алкотест Драгер 6820. Вміст алкоголю у видихуваному повітрі склав 1,85 проміле, від керування транспортним засобом водій відсторонений. Вказаними діями порушив п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.3).

Обставини, викладені у вказаному протоколі, узгоджуються щодо фактичних обставин, дослідженими апеляційним судом результатами проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Drager (№ 220 від 02.02.2024), відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, показники Alkotest 6820 становили 1,85 ‰ (а.с.2).

Також, з долучених до матеріалів цієї справи відеозаписів, які було перевірено судом апеляційної інстанції на дійсність процедури фіксації огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та його результати, які згідно алкогольного сп`яніння та її відповідність вимогам закону, встановлено, зокрема, факт зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , виявлення поліцейським у останнього ознак алкогольного сп`яніння та проходження ним огляду, згідно даних приладу Alkotest 6820 становили 1,85 ‰ (а.с.2). З результатом тесту водій ОСОБА_1 погодився, повідомляв поліцейському, що вживав пиво, від пропозиції поліцейського пройти такий огляд у лікарні відмовився. Під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення водієві ОСОБА_1 розяснені його права передбачені ст. 268 КУпАП.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Таким чином, проаналізованими та належним чином оціненими в їх сукупності та взаємозв`язку судом першої інстанції доказами підтверджено, що водієм ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції немає підстав.

Доводи апелянта про те, що він фактично був позбавлений можливості реалізувати своє право, передбачене ст. 268 КУпАП, на надання пояснень та подання доказів, оскільки проживає та працює вчителем у м. Харків та був позбавлений можливості з`являтися у визначені судом дати судових засідань, апеляційний суд вважає безпідставними.

Зокрема, апелянт мав обєктивну можливість реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, шляхом своєї участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення суду, який є найбільш територіально наближений до місця проживання апелянта, однак останнім таких заяв до суду першої інстанції не подавалось. Крім того, апелянт не був позбавлений можливості направити поштою або подати через свого захисника письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, мав достатній час для підготовки захисту в суді, а також реально користувався юридичною допомогою з боку адвоката.

Безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу є доводи апеляційної скарги, що його адвокатом було подано клопотання про необхідність ознайомлення з матеріалами справи та зняти фотокопії, яке в подальшому залишилося без уваги, тобто захисник не ознайомився з матеріалами справи, що є порушенням ч. 1 ст. 271 КУпАП України.

Як вбачається з матеріалів справи захисником - адвокатом Новак Ю.П. двічі подавались заяви про ознайомлення з матеріалами справи (20.02.2024 та 29.03.2024), на яких міститься підпис останнього щодо ознайомлення з матеріалами справи зі зняттям фотокопій (а.с. 11, 32).

Щодо доводів апелянта, що його захисник просив розгляд справи призначений на 19.07.2024 відкласти, оскільки в цей день перебував у ІНФОРМАЦІЯ_2 , апеляційний суд вважає їх непереконливими.

Зокрема, розгляд справи призначався на 27.02.2024, 13.03.2024, 01.04.2024, 19.04.2024, 06.05.2024, 31.05.2024, 10.06.2024, 24.06.2024, 09.07.2024, 19.07.2024, однак захисником-адвокатом Новаком Ю.П. скеровувались до суду численні клопотання про відкладення розгляду справи по суті з підстав необхідності ознайомлення з матеріалами справи, необхідності виклику свідка ОСОБА_2 , проходження адвокатам ВЛК, тощо.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає, що особа щодо якої склали протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , так і його захисник, мали достатній час для підготовки захисту в суді, а тому суд першої інстанції, з огляду на положення ч. 1 ст. 277, ст. 268 КУпАП, з метою уникнення невиправданої затримки у провадженні, правомірно здійснив розгляд справи 19.07.2024 у відсутності апелянта та його захисника.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги, що у матеріалах доданих до протоколу про адміністративне правопорушення та у самому протоколі, відсутні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки такі пояснення може надати лише ця особа, однак з відеозаписів не вбачається, що водій ОСОБА_1 надавав будь-які пояснення з приводу обставин адміністративного правопорушення.

Також, не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про серійний номер технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис, щодо кількості відеофайлів, оскільки чинний КУпАП такої вимоги не містить (ст. 256 КУпАП). Ці вимоги стосуються лише випадків, передбачених ст. 283 КУпАП (зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення).

Безпідставними є твердження апелянта, що в роздруківці до приладу Драгер в графі «тестування на алкоголь до протоколу №» не зазначено, додатком до якого протоколу (серія та номер) є таке тестування, оскільки вказаний недолік не може бути беззаперечною підставою для визнання роздруківки приладу «Драгер» неналежним доказом, є формальним і не впливає на його дійсність. Результати, які зафіксовані у роздруківці приладу Драгер, а саме 1,85 проміле, повністю узгоджуються з даними на відеозаписі озвученими поліцейським при пред`явлені водієві результатів тесту зазначених на приладі, під час чого водій повністю погодився з результатами тесту, будь-яких застережень щодо результатів не виказував та підписав роздруківку означеного тесту.

Необгрунтованими є і посилання в апеляційній скарзі, що працівниками поліції взагалі не проводилася зупинка транспортного засобу, оскільки автомобіль був припаркований обабіч дороги.

Зокрема, з відеозаписів вбачається, що на питання працівника поліції чому, водій ОСОБА_1 не зупинявся на вимогу працівника поліції, останній відповів, що він зупинився і їде додому. На питання працівника поліції, чому водій ОСОБА_1 порушує комендантську годину, останній відповів, що не розрахував час.

Тобто, водій ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом.

Вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження місцевим судом обставин справи про адміністративне правопорушення, а тому не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, твердження апелянта з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення правопорушником адміністративної відповідальності.

Тому, згідно сукупності досліджених доказів, районним судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - а саме керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вчинення адміністративного правопорушення що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою.

Врахувавши вказані обставини, місцевий суд призначив ОСОБА_1 фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.07.2024 винесеної стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.07.2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.