Справа № 183/59/24
№ 3/183/1075/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новомосковського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

20 грудня 2023 року було виявлено факт ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2006 року народження, що виразилося у тому, що останній не відвідує навчальний заклад з 01 вересня 2023 року по теперішній час без поважних причин, тобто понад 10 днів.

В суд ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце та час розгляду справи. Крім того, остання достовірно знала, що стосовно неї складено протокол, який направлений до суду. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 .

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис у протоколі, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 184 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, на підставі таких доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення; письмових пояснень ОСОБА_1 , викладених нею в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що вона зобов`язується належно виконувати свої батьківські обов`язки; клопотання директора відокремленого структурного підрозділу «Новомосковський фаховий коледж Українського державного університету науки і технологій» начальнику відділу ювенальної превенції Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції Шейєрман Т. про те, що адміністрація коледжу інформує про те, що неповнолітній студент групи «МХ-23» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з початку року, а саме з 01.09.2023 не відвідує заняття. 18.10.2023 його мати була в коледжі, написала пояснювальну з приводу не відвідування сином уроків, обіцяла вплинути на сина, але результатів нема. Мати видалилася з групи у «вайбер» і припинила відповідати на телефонні дзвінки. За результатами зазначеного було складено акт про невідвідування дитиною більше ніж 10-ти днів занять. Просять вжити відповідних заходів; акту щодо відсутності здобувача освіти ОСОБА_2 на заняттях без поважних причин 10 днів; листа завідувача відділення відокремленого структурного підрозділу «Новомосковський фаховий коледж Українського державного університету науки і технологій» ОСОБА_4 батькам неповнолітнього ОСОБА_5 з приводу невідвідування останнім занять та пояснень його матері ОСОБА_1 , в яких остання зобов`язується проконтролювати відвідування занять сином; письмових пояснень ОСОБА_2 про те, що він є студентом групи «МХ-23» відокремленого структурного підрозділу «Новомосковський фаховий коледж Українського державного університету науки і технологій». З початку навчального року він не відвідує заняття, має заборгованість з усіх дисциплін, на зв`язок з куратором не виходить, в подальшому вирішить це питання; письмових пояснень ОСОБА_1 про те, що її син ОСОБА_3 є студентом групи «МХ-23» відокремленого структурного підрозділу «Новомосковський фаховий коледж Українського державного університету науки і технологій». З початку навчального року син не відвідує навчання, вона обіцяла адміністрації коледжу вплинути на сина, щоб він почав навчатися, однак не досягла ніяких результатів, тому видалилася з навчальної групи у «вайбеі» та припинила відповідати на телефонні дзвінки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме: ухилення батьків, або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітніх дітей.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме у виді попередження, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 184, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий