П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, особу встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Яготинським РВ ГУМВС України Київської області 24.11.2005, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий, -

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

03.08.2024 близько 19 год. 49 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 умисно висловлював погрози фізичною розправою та виражався нецензурною лайкою в бік своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, зокрема, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду за номером телефону, зазначеним в протоколі.

Представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвокат Бомбушкар С.П. в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив провадження по даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутності в його діях події і складу даного правопорушення.

В обґрунтування клопотання зазначив, що гр. ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП не визнає, зазначеного у протоколі правопорушення не вчиняв.

Зазначив, що жодного належного і допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 протягом року правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не існує, оскільки постанова Ужгородського міськрайонного суду від 22.04.2024 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП по справі №308/6137/24 не набула законної сили, така оскаржена в апеляційному порядку, розгляд апеляційної скарги не завершився. Вказав, що наявна в матеріалах справи роздруківка постанови Ужгородського міськрайонного суду від 22.04.2024 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП по справі №308/6137/24 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не є належним доказом набуття нею законної сили і не є оформленою з дотриманням вимог, передбачених Інструкцією з діловодства у загальних судах.

Також стверджує, що матеріали справи не містять і належних доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у протоколі, а саме «умисного висловлювання погроз фізичною розправою та вираження нецензурною лайкою в бік своєї дружини». Вказує, що покази дружини є суб`єктивними, упередженими в силу їх неприязних стосунків з батьками дружини, і такі покази не відображають фактичних обставин події, мають на меті домогтися виселення саме ОСОБА_1 із помешкання, в якому він проживає із дружиною та трьома малолітніми дітьми.

Вважає, що складення висновків про вину особи на припущенні, недостовірній інформації і за відсутності належних, допустимих і достатніх доказів є неприпустимими. Вважає, що відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного в протоколі правопорушення виключає подію і склад самого правопорушення і наявність законних підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. А відтак просить провадження по справі закрити за відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, дії ОСОБА_1 були кваліфіковані інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Слободян В.А. за ч. 2 ст.173-2 КУпАП, як вчинені повторно протягом року.

Згідно ст. 278 КУпАП, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи зібрані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи.

Проте працівники поліції для підтвердження повторності дій правопорушника долучили до справи незавірену копію постанови суду, обмежившись роздруківкою рішення суду з Єдиного державного реєстру судових рішень (постанова Ужгородського міськрайонного суду від 22.04.2024 у справі №308/6137/24).

Як вбачається з долучених захисником особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 доказів апеляційного оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 22.04.2024 по справі №308/6137/24, зазначена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, станом на день складення протоколу, що розглядається, не набрала законної сили.

Таким чином, протокол не містить доказів на підтвердження притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП протягом року, як кваліфікуюча ознака ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскільки дії особи, за відсутності постанови суду про накладення на неї адміністративного стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1ст. 173-1 КУпАП, яка набрала законної сили, не утворюють складу правопорушення, передбаченого ч.2ст.173-1 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Так, з урахуванням положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, в фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 ЄСПЛ.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що протокол складено за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.2 ст.173-2 КУпАП. Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену у протоколі та збирати докази, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1, 2 ст.173-2, п.1 ст.247 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.О. Шепетко