ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2024 Справа №607/17526/24 Провадження №3/607/7538/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу, яка надійшла з Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки,

за ст. 162 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Тернопільським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області направлено до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 162 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 279747 від 08.08.2024 вбачається, що 08.08.2024 близько 13 год 00, ОСОБА_1 , перебуваючи на вул. Торговиця, 7, м. Тернопіль, здійснила незаконний обмін валютних цінностей як засобу платежу, а саме купила у ОСОБА_2 кошти у валюті доларів США, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 6 Закону України «Про валюту і валютні операції», за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 162 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що даного правопорушення вона не вчиняла.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 162 КУпАП передбачено відповідальність за незаконні скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про валюту та валютні операції» торгівля валютними цінностями здійснюється виключно через уповноважені установи, які отримали ліцензію на таку діяльність відповідно до статті 9 цього Закону.

Більш того, в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення. Зокрема, стосовно ст. 162 КУпАП у протоколі необхідно зазначати наступні обставини:

- які суспільні відносини у сфері обігу валютних цінностей порушено (об`єкт);

- в чому виражається діяння особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (здійснення незаконного скуповування, продажу, обміну, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави) (Об`єктивна сторона правопорушення);

- суб`єкт адміністративного проступку - фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку;

- суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Під час судового розгляду справи встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, які би підтверджували факт здійснення ОСОБА_1 діяльності з валютними операціями, перебуваючи на вул. Торговиця, 7, м. Тернопіль.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено в чому полягає незаконність обміну валюти, не зазначені конкретні обставини незаконного обміну іноземної валюти. Протокол з іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, які б підтверджували сам факт вчинення незаконного обміну валютних цінностей, що унеможливлює стверджувати про наявність об?єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме, факт незаконного скуповування, продажу, обміну, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави.

Також суд враховує письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з яких вбачається, що незаконних операцій з обміну валютних цінностей, які зазначені в протоколі, не було, а відомості, наведені в протоколі є суперечливими та недостовірними.

Так, у матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення, до матеріалів справи не долучено ані показань свідків, ані відео- або фото- доказів.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні нею інкримінованого їй адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.

Таким чином, відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 здійснила незаконний обмін валютних цінностей, свого підтвердження не знайшли.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах Кобець проти України, Берктай проти Туреччини та Леванте проти Латвії , неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, а тому суд дійшов до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП та вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно неї слід закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 162 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяА. А. Мостецька