Справа № 369/5684/24
Провадження № 3/369/4069/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.06.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Піліпенка Д. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 204182, 29 березня 2024 року о 01:15 год., ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на базі відпочинку, за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою криком, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 204181, 29 березня 2024 року близько 01:15 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , виражався нецензурною лайкою, та на законну вимогу працівників поліції припинити правопорушення не відреагував, виражався на адресу працівників поліції нецензурною лайкою, штовхав та шарпав за одяг, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та вказав, що побачив чоловіка, який ходить з ножем та викликав працівників поліції, які приїхавши на місце стверджували, що це хибний виклик, адже чоловіка з ножем вже не було, проте на наступний день його знайшли. Крім цього зазначив, що протоколи про адміністративне правопорушення складалися без його участі.

У попередньому судовому засіданні захисник Піліпенко Д. О. в інтересах ОСОБА_1 заявив клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 , яке судом було задоволено в повному обсязі та здійснено відповідний виклик.

Проте в судове засідання, на виклик суду, свідок ОСОБА_2 не з`явився.

У судовому засіданні захисник Піліпенко Д. О. в інтересах ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження у справі щодо його довірителя, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях останнього події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП, мотивувавши своє клопотання тим, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги ст. 251, ч. 1 ст. ст. 256, ст. 280 КУпАП, а саме: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 204182 зазначено, що 29 березня 2024 рок о 01:15 год., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, (далі нерозбірливо) чим порушував громадський порядок. Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 204182 від 29 березня 2024 року відсутні пояснення правопорушника, відсутній його підпис, відсутні поняті, які засвідчили відмову від підпису. За свідченням ОСОБА_1 протокол складався без його присутності. Свідок ОСОБА_2 надав пояснення, що «29 березня 2024 близько 00:30 год. в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 почав кричати, що йому погрожують, хоча насправді цього не було, (нерозбірливо) до прибуття поліції Берегового ніхто не бив.» Свідок не зазначає про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та не вказує на порушення ОСОБА_1 громадського порядку. Також, свідок вказує іншу адресу (Шкільна, б. 24) ніж вказана в протоколі (Волошкова 16/2). Як повідомив ОСОБА_1 , 29 березня 2024 року він перебував в готельному комплексі «Moray Club» в с. Крюківщина, вул. Шкільна, б. 24-а де близько 00:00 год. він побачив, що відпочиваючі готельного комплексу вчинили сварку, де йому здалося в одного з людей був ніж. Він намагався заспокоїти цих людей та викликав поліцію. Коли до готельного комплексу близько 01:15 год. приїхала поліція, людей які конфліктували вже на вулиці не було. Наряд патрульної поліції, який прибув на місце подій почав висловлювати претензії до ОСОБА_1 про хибний виклик замість того, щоб встановити фактичні обставини та опитати можливих свідків подій, в результаті чого між працівниками патрульної поліції та ОСОБА_1 виникла сварка. Посварившись з патрульними та зрозумівши, що вони не будуть нікого розшукувати, ОСОБА_1 пішов спати до готельного номеру. Про факт того, що були складені протоколи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 дізнався після повідомлення суду про призначення справи до розгляду.

За таких обставин, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Піліпенка Д. О., дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Також, беручи до уваги статті 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним та відображеним у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд зауважує, що протокол є актом обвинувачення й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Більше того, протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність осіб за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 19 від 22.12.2006 "Про судову практику у справах про хуліганство", дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі та характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Тобто, вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає в умисному прояві винним явної неповаги до оточуючих. За відсутності умислу та мотиву вчинення дій, що порушують громадський порядок, не може бути дрібного хуліганства.

Таким чином, стаття 173 КУпАП визнає певні дії як дрібне хуліганство лише за умови, що вони були поєднані з порушенням громадського порядку та (або) спокою громадян.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 204182, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на базі відпочинку, за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою криком, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Викладена в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суть правопорушення не відповідає диспозиції ст. 173 КУпАП. Оскільки, не вказано, жодних відомостей про вчинення ОСОБА_1 хуліганських дій, які порушили громадський порядок та спокій громадян, що не охоплюється ознаками об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Таким чином суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не розкрита суть адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Диспозицією ст. 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця, у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 204181, 29 березня 2024 року близько 01:15 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , виражався нецензурною лайкою, та на законну вимогу працівників поліції припинити правопорушення не відреагував, виражався на адресу працівників поліції нецензурною лайкою, штовхав та шарпав за одяг, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Тобто, суть правопорушення, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 204181 від 29 березня 2024 року складеного, щодо ОСОБА_1 не відповідає об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, зазначеного в диспозиції ст. 185 КУпАП, що ставлять у вину останьому та дає підстави суду вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення та відповідно склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

А саме, суть правопорушення не містить вказівки, що ОСОБА_1 здійснено злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Разом з тим, надані у судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Піліпенка Д. О. спростовують обставини, які зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАД: № 204182 та № 204181 від 29 березня 2024 року та наявні у матеріалах справи докази.

Отже достатні докази, передбачені ст. 251 КУпАП, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 173, 185 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

При цьому, суд зауважує, що суд позбавлений можливості з`ясувати обставини, які не зазначені в цих протоколах.

За таких обставин, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Піліпенка Д. О., дослідивши матеріали справи, серед яких протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАД: № 204182 та № 204181 від 29 березня 2024 року та їх копії, рапорт виклику працівників поліції, письмові пояснення ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 173, 185 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне закрити провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 7, 173, 185, 245, 247 ч. 1 п. 1, 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 173, 185 КУпАП (протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД: № 204182 та № 204181 від 29 березня 2024 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак