Справа № 3/593/158/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" серпня 2024 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., за участі захисника Сливінського О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 ( м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, працюючого водієм ДС ТРАНС, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Мельничук Тетяною Іванівною 5 лютого 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 179160, з якого вбачається, що ОСОБА_1 5 лютого 2024 року, о 0 год. 18хв., в місті Бережани, на вул. Кармелюка, керував транспортним засобом марки « BMW» із державним номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, однак він від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест Drager 6810 та від проходження освідування у медичному закладі відмовився. Дії ОСОБА_1 поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в присутності свого захисника ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не визнав та, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів його вини, просив провадження по справі закрити. У своїх усних поясненнях зазначив, що у складеному протоколі вказано, що він відмовився від освідування і своїми діями порушив п. 2.5ПДР, однак просив суд врахувати, що в матеріалах справи відсутні докази того, що він керував в цей час вказаним транспортним засобом у зв`язку з чим його потрібно було освідувати. Пояснив, що 5 лютого 2024 року його друзі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом із дівчиною ОСОБА_7 відпочивали в кафе ''Стара Фортеця'', а він на прохання ОСОБА_8 його ж автомобілем «BMW» із державним номерним знаком НОМЕР_1 приїхав, щоб завести їх додому. Додому вони не поїхали поскільки хлопці вже, будучи випившими, скерували заїхати по місцю проживання дівчини ОСОБА_8 , яка орендує житло на АДРЕСА_2 , де відпочиваючи також продовжували вживати алкогольні напої. Враховуючи той факт, що його сестра Гладій /д.п. Середа/ Ірина, телефонуючи йому, повідомила, що вона через годину разом із своїм чоловіком буде їхати з міста та по дорозі вступлять до них та із АДРЕСА_2 , де вони знаходяться, відвезе їх додому, а тому він також разом з іншими хлопцями собі трохи випив. Коли він вже після опівночі разом із друзями прийшли до припаркованого автомобіля та, чекаючи його сестру, сиділи вже в машині та гріючись, включили двигун, до них під`їхав службовий автомобіль працівників поліції. Поліцейські, представившись, зробили їм зауваження про те, що вони порушують комендантську годину та запропонували йому, як особі, яка перебувала на сидінні водія, показати документи на автомобіль та страховий поліс. Поліцейські, перевіряючи документи, із салону автомобіля почули запах алкоголю, а тому запропонували йому пройти освідування на стан сп`яніння. Він не заперечує, що він відмовився продути запропонований працівниками поліції алкотест, однак свою відмову мотивував тим, що він не їхав, що добре видно із долученого у якості доказу відеозапису. Запевняє, що він хоч мав запах алкоголю із порожнини рота, однак він у цей час транспортним засобом не керував та не планував ним керувати, а лише сидів у машині, чекаючи сестру. Стверджує, що працівники поліції не зупинили їх автомобіль та не представили доказів, які би могли підтвердити вказаний у протоколі факт. А так як в матеріалах справи відсутні докази його вини та в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому просив провадження по справі закрити. Як доказ правдивості своїх пояснень просив допитати в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в цей час були разом з ним, та просив долучити до матеріалів справи письмові пояснення його сестри ОСОБА_11 , яка як видно із долученого до справи відеозапису, телефонувала йому вже в той час як до них під`їхав автомобіль працівників поліції та пізніше прибула на вул. Кармелюка, щоб забрати їх автомобіль та доставити його по місцю стоянки. Просив суд звернути увагу на те, що вказані свідки є на відеозаписі, представленому працівниками поліції. Також просив суд при постановленні рішення врахувати, що поліцейськими було порушено його право на отримання правової допомоги, про яку він їм заявляв, оскільки отримати допомогу адвоката за такий короткий проміжок часу, який був йому наданий поліцейським та ще у нічний час, не було реальної можливості, тому він не знав як себе правильно поводити у такій ситуації.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що 5 лютого 2024 року, він разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та його дівчиною відпочивали в кафе ''Стара Фортеця''. В період часу з 22год.30хв. по 23 годину ОСОБА_14 машиною ОСОБА_8 приїхав, щоб розвести їх додому. Дорогою додому ОСОБА_8 скерував, що першою додому завезуть його дівчину, яка була разом з ними, а тому вони поїхали по місцю її проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де вона орендує житло. Під`їхавши по місцю проживання дівчини, вона запросила їх на каву і вони, погодившись на її пропозицію, по місцю проживання останньої продовжили розпивати алкогольні напої. Спочатку ОСОБА_15 не вживав алкогольних напоїв, оскільки мав ще вести їх додому, однак пізніше він, спілкуючись із своєю сестрою по телефону, повідомив їм, що він вже може скласти їм компанію, оскільки його сестра разом із своїм чоловіком буде їхати з міста, який підвезе її до них і саме вона їх повезе додому. Гостювали вони в дівчини ОСОБА_7 близько півтора -дві години. А поскільки вже минула 24 година, а тому вони, щоб не затримуватись та не порушувати комендантську годину, вийшли на вулицю і, спілкуючись, чекали сестру ОСОБА_16 . В очікуванні сестри ОСОБА_16 вони швидко змерзли, а тому сіли в машину, щоб погрітися. ОСОБА_16 сів на місце водія, він, свідок, на переднє пасажирське сидіння, а решту сіли на задні пасажирські сидіння. За вказівкою ОСОБА_17 включив двигун, щоб прогріти трохи салон машини та, обернувшись назад, спілкувався із дівчиною ОСОБА_7 та самим ОСОБА_8 . В той час він, свідок, побачив фари автомобіля, який звернув із головної дороги і повернув на дорогу, де стояло їх авто. Він, свідок, не сподівався бачити на цій дорозі транспортний засіб, бо на вказаній вулиці та ще у такий пізній час дуже рідко проїздять автомобілі, а крім того, побачивши, що це поліцейський автомобіль і подумавши, що їх авто можливо дуже широко стоїть на проїжджій частині дороги, тому він, вже будучи добре випившим, раптово вхопив ручку передач, і тому машина трохи покотилася, але ОСОБА_16 зразу відреагував на його дії та поставив машину на стоянкове гальмо. У своїх поясненнях свідок стверджував, що в час, коли під`їхав поліцейський автомобіль, ОСОБА_18 автомобілем не керував, вони лише сиділи в автомобілі в очікуванні його сестри. Далі у своїх усних поясненнях свідок зазначив, що поліцейські запитували чи відомо їм про те, що вони порушують комендантську годину та просили ОСОБА_19 , який сидів на місці водія, представити його документи та документи на автомобіль і страхівку. Далі працівники поліції, перевіривши представлені ОСОБА_16 документи та почувши наявний запах алкоголю, запропонували ОСОБА_16 пройти освідування, однак останній від проходження освідування відмовився, пояснюючи це тим, що він транспортним засобом не керував. В час, коли на ОСОБА_16 поліцейські складали протокол про адміністративне правопорушення, прибула сестра ОСОБА_16 , якій працівники поліції віддали автомобіль для доставки його по місцю стоянки. У своїх поясненнях свідок зазначив, що ОСОБА_16 лише сидів у машині, однак вони не їхали, а чекали його сестру ОСОБА_20 , яка за попередньою домовленістю мала прийти чи приїхати і відвезти їх на Депутатську.

Свідок ОСОБА_6 дав суду аналогічні покази, показам свідка ОСОБА_10 , та зокрема, пояснив, що ОСОБА_14 є його другом, із яким він підтримує хороші дружні відносини. 5 лютого 2024 року ОСОБА_14 належним його, свідка, матері автомобілем « BMW» із державним номерним знаком НОМЕР_1 по своїх справах їздив в м. Тернопіль та мав по поверненню в ОСОБА_21 забрати його із друзями із кафе ''Стара Фортеця''. Близько 22год.30хв. ОСОБА_16 приїхав за ними в Стару фортецю та дорогою додому вирішили першою відвести додому його дівчину, яка орендує житло на АДРЕСА_2 , однак його дівчина запросила їх на каву і вони, погодившись на її пропозицію, продовжували вживати алкоголь по місцю її проживання. Спочатку ОСОБА_16 спиртного не вживав, бо мав їх відвезти додому, однак пізніше він повідомив, що зіздзвонився із сестрою, яка у телефонній розмові пообіцяла, що заїде та забере їх автомобіль та доставить його по місцю їх проживання. Чекаючи сестру ОСОБА_16 , вони вийшли на вулицю та трохи змерзли, а тому сіли в автомобіль. ОСОБА_16 , який сів на сидіння водія, включив двигун, щоб в машині стало тепліше та обернувся назад, оскільки спілкувався із його дівчиною. Він, свідок, не може розповісти все в деталях, однак пам`ятає, що ОСОБА_22 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, побачивши фари автомобіля, який рухався їм назустріч, яким виявився поліцейський автомобіль, злякався та нажав ричаг передач, тому їх авто трохи відкотилось, однак ОСОБА_16 швидко відреагував на вказане та зупинив автомобіль і поставив його на стоянкове гальмо. Далі у своїх усних поясненнях свідок зазначив, що поліцейські запитували чи відомо їм про те, що вони порушують комендантську годину та просили ОСОБА_19 , який сидів на місці водія, представити його документи та документи на автомобіль і страхівку. Поліцейські, перевіривши представлені ОСОБА_16 документи, почули запах алкоголю та запропонували ОСОБА_16 пройти освідування, однак останній від проходження освідування відмовився та постійно пояснював, що він транспортним засобом не керував.

Суд, вивчивши складений 5 лютого 2024 року поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Мельничук Тетяною Іванівною протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 179160 та долучені до нього матеріали, взявши до уваги усні і письмові пояснення свідків та переглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис, прийшов до висновку, що провадження по справі слід закрити, виходячи із наступного.

Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність на водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності та поясненнями свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначені ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

До адміністративної справи в якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, долучено: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмове направлення для проведення освідування водія у медичному закладі, протокол про адміністративне правопорушення та оптичний диск із відеофайлами.

Дослідивши долучені до адмінсправи докази, суд вважає, що наявний у справі акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не є належним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки у ньому не зазначено за допомогою якого технічного засобу працівниками поліції відбулося фіксування складення вказаного документу, у ньому відсутні час та дата його складення, а крім цього у вказаному акті не зазначено серію та номер приладу, який пропонувався працівниками поліції водію для проведення освідування.

Крім цього, із оглянутих в судовому засіданні документів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 179160, який був складений 5 лютого 2024 року та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, видно, що ОСОБА_1 5 лютого 2024 року, о 0год.18 хв., відмовився продути газоаналізаторDrager Alcotest 6810, що ним не заперечувалося і у судовому засіданні, однак зазначені документи не доводять того факту, що він в цей період часу керував транспортним засобом у зв`язку з чим його потрібно було б освідувати. І хоч відповідно до ст.251 КУпАП порушення повинно було фіксуватися за допомогою технічних приладів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису і зазначена вимога закону була виконана, однак із представленого працівником поліції відеозапису видно, що 5 лютого 2024 року, о 0год.18хв., працівники поліції під`їздять до автомобіля « BMW» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , у якому на водійському сидінні сидить ОСОБА_14 . В ході перевірки документів через порушення комендантської години у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а тому йому було запропоновано продути «Drager Alcotest 6810», але останній від продуття газоаналізатора та поїхати до медичного закладу для проходження освідування відмовився, однак із вказаного відеозапису не видно, що він керував транспортним засобом, як це зазначено у протоколі, а зафіксовано лише, що він сидить у машині. Крім цього, із відеозапису видно, що він відмовляється від освідування і постійно повторює: ''Я не їхав''

Інших фактичних даних, які би підтвердили факт керування ОСОБА_23 5 лютого 2024 року, о 0год. 18хв., автомобілем, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, до адмінматеріалу не долучено та суду не надано.

І хоч у долученому до адмінматеріалу протоколі серії ААБ № 179160 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, вказано, що водій керував транспортним засобом, однак в порядку ст. 251 КУпАП до адмінпротоколу не долучено належних і допустимих доказів, які би безперечно підтвердили вказаний у протоколі факт.

Таких доказів не здобуто і в судовому засіданні під час розгляду справи по суті.

Натомість поясненнями ОСОБА_1 та допитаних за його клопотанням по справі свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були спростовані вказані у протоколі відомості, оскільки допитані по справі у якості свідків вказані особи у своїх усних поясненнях категорично ствердили, що ОСОБА_1 5 лютого 2024 року, о 0 год. 18хв., автомобілем не керував.

В судове засідання свідок ОСОБА_24 не з`явилася, подала суду свої письмові пояснення, які просила взяти до уваги, бо вона у зв`язку із сімейними обставинами не може особисто бути присутня у судовому засіданні. У поданих суду письмових поясненнях ОСОБА_25 зазначила, що ОСОБА_14 є її рідним братом із яким вона підтримує тісні родинні відносини. Вона давно водить транспортний засіб та має посвідчення водія, а тому неодноразово виручала брата та привозила його автомобілем по місцю проживання, щоб уникнути неприємностей, якщо у нього була необхідність розслабитись із друзями та випити чарку. Так було і цього вечора. Близько 22 год.30хв. Вона із своїми питаннями подзвонила до брата та дізналася від нього про те, що він на прохання друзів розвозив хлопців із Старої фортеці та по дорозі заїхали по місцю проживання дівчини ОСОБА_26 на АДРЕСА_2 , де хлопці продовжили святкування. Вона особисто запропонувала брату, що вона близько 24 години разом із своїм чоловіком буде повертатися з міста додому та може заїхати до них, щоб відвезти їх додому. А тому він може не нудьгувати, очікуючи хлопців, а також може розслабитися та відпочивати разом з іншими. Вона обіцяла, що як буде близько їх місцезнаходження, то йому ще зателефонує. Вона трохи затримувалась, а тому подзвонила брату, щоб повідомити його про це, однак він, відповівши на її дзвінок, зразу сказав: '' ОСОБА_27 я тобі зараз передзвоню''. Вона зрозуміла, що щось трапилось, а через декілька хвилин він їй передзвонив та повідомив, що поки вони сиділи в машині, очікуючи її, до них під`їхав службовий автомобіль працівників поліції, які звинувачують його у тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Почувши вказане, вона швиденько прибула по місцю знаходження автомобіля, де був ОСОБА_16 та його друзі. Стверджує, що брат не їхав, а лише сидів в машині, очікуючи її, адже вони домовилися, що її чоловік її підвезе та вона повезе їх додому про що вони домовилися завчасно. Далі у своїх письмових поясненнях ОСОБА_25 зазначила, що саме їй, як тверезому водію, працівники поліції віддали автомобіль «BMW» ОСОБА_26 для доставки його по місцю стоянки. В її присутності поліцейські складали адмінпротокол на брата, а він не погоджувався із вказаним в її присутності постійно повторював, що він не їхав, а тільки сидів в машині.

Пояснення вказаного свідка узгоджуються із поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та поясненнями допитаних у якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 і свідчать про те, що вказані пояснення є правдивими.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність протиправної винної дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При винесенні рішення суд зазначає, що стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що особою, яка склала адмінпротокол, не зафіксовано та всупереч ст.251 КУпАП суду не надано доказу безпірного самого факту здійснення керування ОСОБА_1 5 лютого 2024року, о 0 год.18 хв., транспортним засобом, що є необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, однак суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведені підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

А так як особою, яка склала адмінпротокол, не зафіксовано та суду не надано доказів безспірного факту керування ОСОБА_1 5 лютого 2024року, о 0год. 18хв., транспортним засобом, а долучений до матеріалів справи відеозапис не доводить факт, зазначений поліцейським у складеному ним 5 лютого 2024року протоколі, та вказане також спростовано усними та письмовими поясненнями свідків, тому суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши протокол серії ААБ № 179160 про адміністративне правопорушення від 5 лютого 2024 року та беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази, які би свідчили про безпірний факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що вимагається ст. 130 КУпАП, тобто судом не здобуто належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що провадження по справі слід закрити за відсутністю складу вищевказаного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 9, п.1 ст. 247, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 245, 251, 280, 287, 289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.