Справа № 766/5199/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Л.А. Скрипнік, за участю секретаря судового засідання Бівалькевич А.Р., в присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Дубовий І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні матеріали, які надійшли з УПП в Херсонській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів офіційно не працевлаштованого, такого, що мешкає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Херсонського міського суду Херсонської області 05.09.2023 року із Управління патрульної поліції в Херсонській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу серії ААД № 519412 від 31.08.2023 року, ОСОБА_1 , 31.08.2023 року о 22.25 год. у Херсонській області, Білозерському районі, на автомобільній дорозі М-14, 192 кілометр, керував транспортним засобом ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Згідно протоколу, інспектор закидає водію порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , а також його захисник адвокат Дубовий І.А. просили закрити провадження по справі з огляду на те, що жодними належними доказами факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджуються, а також на підставі як дослідженого відеозапису з доданого до справи диску із відеозаписом події та на підставі досліджених судом доказів сторони захисту, а саме як показані свідків, які були допитані судом за клопотанням сторони захисту, так і з огляду на те, що Херсонським міським судом Херсонської області вже було притягнуто за керування тим самим транспортним засобом фактично у той самий час та в тому самому районі іншу особу, а саме ОСОБА_2 ..

Заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, допитавши за клопотанням сторони захисту свідків, та дослідивши письмові докази по справі, зокрема диск із відеозаписом подій, який було направлено до суду разом із протоколом, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи є винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою встановлену вказаною статтею відповідальність.

Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, навіть за відмови від проходження особою, на пропозицію поліцейського, від огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння, є саме факт керування такою особою транспортним засобом, та вказаний факт підлягає обов`язковому доказуванню стороною, уповноваженою на складання протоколу по справі про адміністративне правопорушення, в рамках розгляду справи відповідної категорії судом.

Разом із тим, окрім як із розглядуваного судом протоколу, обставини, які вказують на факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за викладеними у протоколі обставинами, підтверджується лише рапортом інспектора Олега Федько, причому від 01.09.2023 року, тобто складеним наступного дня, після складання самого протоколу.

Із дослідженого судом диску, який було додано до матеріалів справи при направленні її до суду вбачається лише обставини того, як хтось із інспекторів розмовляє із ОСОБА_1 , при цьому останній перебуває поза транспортним засобом, та повністю заперечує факт керування ним транспортним засобом за обставинами справи, вимагаючи від інспектора надання доказів такого керування, при цьому поліцейський каже ОСОБА_1 , що саме він, особа на яку згодом було складено розглядуваний протокол, має доводити, що він не був за кермом. Надати ОСОБА_1 докази керування ним транспортним засобом поліцейський на відео відмовився.

Суд зауважує те, що зокрема і за клопотанням сторони захисту суд неодноразово викликав інспектора для дачі ним пояснень з приводу обставин справи, проте у одне із судових засідань інспектор не з`явився, при тому що з ДППУПП в Херсонській області за підписом заступника начальника надійшов на адресу суду лист, в якому вказувалось, що інспектор на визначену дату не має змоги з`явитися, та вказівкою на дати, в які інспектор вільний від роботи, через що, судом датою наступного судового засідання визначено одну із дат, зазначених у листі як дату, в яку інспектор буде мати змогу з`явитися до суду, проте на вказану дату знову надійшов аналогічний лист, із вказівкою про те, що інспектор з`явитися не може, та зазначенням вже інших наступних дат, у які інспектор начебто має змогу з`явитися до суду проте, із урахуванням думки сторони захисту, суд визнав за марне намагання надати інспектору можливість виступити в суді з приводу обставин справи.

Більш того, допитані в суді в якості свідків за клопотанням сторони захисту як сам ОСОБА_1 так і свідок ОСОБА_3 показали що за вказаними у протоколі обставинами справи ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а ним керувала третя особа їх знайомий ОСОБА_2 ..

Окрім того судом досліджено матеріали справи 3 766/5190/23 (номер провадження 3/766/543/24) яка перебувала в провадженні судді Херсонського міського суду Херсонської області Гонтаря Д.О., за протоколом наявним в якій, а саме серії ААД № 141610 від 31.08.2023 року, саме ОСОБА_2 того дня, проте о 23.50 год. у Херсонській область, Білозерський район, а Автодорозі М-14, 192 км. керував ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, за що його і було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.02.2024 року, яка на час розгляду судом вказаної справи набрала законної сили та ніким не оскаржувалась.

Аналізуючи вищевикладене, по суті, єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за викладеними у протоколі обставинами, а саме в частині керування ним транспортним засобом у час та місці вказані у протоколі, є лише сам протокол, а також вищезгаданий рапорт інспектора, про який йдеться вище.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист на спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому у ст. 62 Конституції України.

Розглядаючи дану справу, суд також бере до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016), в яких Суд, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

За відсутності доказів, окрім самого протоколу та рапорту інспектора, які складені заінтересованою стороною, тобто по суті стороною обвинувачення, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в частині керування ним транспортним засобом за викладеними у протоколі обставинами, що є обов`язковою складовою відповідного правопорушення, особа у розумінні диспозиції ст.130 КУпАП не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення і, як наслідок, не може нести відповідальність.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про те, що оскільки обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме стосовно керування особою, стосовно якої складено протокол, транспортним засобом, окрім як самим протоколом, в якому викладені обставини справи, та рапортом інспектора, який по суті є зацікавленою особою зі сторони обвинувачення, які окрім ним мають бути доведені належними та допустимими доказами, не підтверджуються жодними іншими доказами, зокрема відеозаписом з бодікамери поліцейського, відео з якої на диску долучено до матеріалів справи, та досліджено судом, про що йшлося вище, та при цьому спростовуються показами допитаних судом свідків, а також постановою суду, якою за керування тим самим транспортним засобом, та практично у той самий час та тому самому місці було притягнуто іншу особу, щодо якої давали покази свідки у суді, на переконання суду вина ОСОБА_1 як не доведена у повній мір інспектором, зокрема відеозаписом, так і спростована стороною захисту, шляхом дослідження наданих ними суду доказів, через що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі пункту 1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Херсонського апеляційного суду.

Суддя Л.А. Скрипнік