Провадження №: 3/755/5812/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" січня 2024 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.Києва Іваніна Ю.В., при секретарі Ющенко Т.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з УПП в м.Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоні Луки Лохвицького району Полтавської області, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст.173-2 КУпАП, -

за участю осіб, що беруть участь у провадженні

у справі про адміністративне правопорушення:

психолога ОСОБА_2 ,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

потерпілих ОСОБА_3 ,

малолітніх ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

До Дніпровського районного суду м.Києва надійшов протокол, серії ГП №309454, від 16.08.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 16.08.2023 року о 21-30 годині, в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно цивільної дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пасинка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме погрожував, ображав, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постановою суду від 10.01.2024 року на ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, не визнав та пояснив, що 16 серпня 2023 року він разом з пасинком ОСОБА_4 в кімнаті грався на приставці, покликав свою дружину ОСОБА_3 та попросив приготувати їсти. ОСОБА_3 вийшла з кімнати, а через деякий час до кімнати зайшли працівники поліції. ОСОБА_3 він не погрожував та не ображав, просто попросив приготувати їсти, а остання сприйняла це як образу та викликала працівників поліції, які склали на нього протокол про вчинення ним домашнього насилля. Дана ситуація відбувається постійно. ОСОБА_3 знаходиться в декретній відпустці з дочкою ОСОБА_5 , в дитячий садочок її не хоче віддавати, оскільки це дорого коштує. Коли до неї приїздить її мати, вони випивають спиртні напої та вчиняють сварки. Він повністю забезпечує фінансово потерпілу, свою дочку та пасинка. Однак, ОСОБА_3 не хоче витрачати гроші на лікування та виховання дітей.

Потерпіла ОСОБА_3 , в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_1 є батьком її молодшої дочки ОСОБА_5 та виховує її сина ОСОБА_4 , забезпечуючи їх фінансово. До дітей він відноситься добре та любить їх, а ось її постійно ображає, оскільки вживає спиртні напої. Вона на даний час знаходиться у декретній відпустці з молодшою дочкою ОСОБА_5 та є мати одиначкою, даний статус на даний не отримала та допомогу не отримує. Малолітню ОСОБА_5 не може здати в дитячий садочок, оскільки це дуже дорого, оскільки остання не зареєстрована в місті Києві. Її старший син ОСОБА_4 має хворобу вуха, вони його періодично підліковують, але коштів, щоб вилікувати його хворобу повністю, в них немає. Також повідомила, що вона з чоловіком на даний час примирилася та просила закрити провадження відносно ОСОБА_1 , оголосивши йому усне зауваження.

Допитаний в судовому засіданні у присутності психолога за правилами правосуддя, дружнього до дитини, малолітній потерпілий ОСОБА_4 повідомив суду, що він має хворобу вуха та у нього постійно виділяється гній з вуха, тому від нього неприємно пахне, через що він постійно носить капюшон і в школі, і на вулиці з друзями. Мати ОСОБА_3 його лікувати не хоче, він постійно про це її просить, оскільки не має можливості нормально жити та над ним постійно знущаються однолітки. Влітку, на канікулах мати ОСОБА_3 йому пообіцяла, що якщо він буде доглядати за своєю молодшою сестрою ОСОБА_5 , а вона піде на роботу - то вилікують його вухо. Він все літо нікуди не ходив та доглядав за сестрою, а коли закінчилося літо та мати звільнилася з роботи, ніякого лікування не відбулося. Коли він запитав у матері ОСОБА_3 , коли вони підуть до лікарні, вона йому повідомила, що не хоче витрачати свої гроші на його лікування. Вітчим ОСОБА_1 постійно змушує мати ОСОБА_3 піти з ним у лікарню, але вона цього не робить. ОСОБА_1 йому не рідний батько, але він його дуже любить. ОСОБА_1 до нього дуже добре відноситься, купує речі, їжу та солодощі. ОСОБА_1 майже постійно працює, а вони з сестрою знаходяться з матір`ю. Мати ОСОБА_3 постійно вчиняє сварки з ОСОБА_1 та кричить на них з сестрою. Одного разу він сам викликав поліцію, оскільки мати вчиняла насилля по відношенню до нього. Однак, більше він цього не робить, оскільки коли приїхав працівник поліції то сказав, що якщо він ще буде викликати поліцію, то його та сестру заберуть до дитячого будинку, а матір позбавлять батьківських прав. Просив суд не карати ОСОБА_1 , оскільки він без нього не зможе жити, коштів у матері на їх утримання немає.

Враховуючи викладене, в рамках розгляду даної справи, судом відповідно до вимог міжнародного та національного законодавства, з метою захисту порушених прав та інтересів малолітніх дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах та перебувають в контакті із законом, судом було вжито заходи щодо лікування малолітнього ОСОБА_4 , якого госпіталізовано на стаціонарне лікування, де його було обстежено, надано необхідну медичну допомогу та рекомендації, і на даний час малолітній потерпілий проходить підготовку до операційних втручань з метою відновлення слуху.

Крім того, 03 жовтня 2023 року, 24 жовтня 2023 року, 03 листопада 2023 року та повторно 07 листопада 2023 року судом були направлені запити до Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Управління патрульної поліції в м.Києві, Управління ювенальної превенції в м.Києві та Середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №258 м.Києва про надання інформації, чи перебуває дана сім`я на обліку у відповідних службах та чи забезпечено безкоштовним дитячим харчуванням під час навчання неповнолітнього ОСОБА_4 та чи було відповідно до вимог Закону України «Про охорону дитинства» здійснено заходи щодо захисту прав та інтересів дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Також, 21 листопада 2023 року та 18 грудня 2023 року судом було направлено запити до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про надання інформації, чи було офіційно оформлено ОСОБА_3 мати-одиначкою та яку допомогу вона отримує.

09 листопада 2023 року на адресу суду надійшла відповідь з Середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №258 м.Києва про те, що батьками ОСОБА_4 не були надані документи, що дають право на безоплатне гаряче харчування та адміністрації даної школи не відомо про проблеми даної сім`ї.

13 листопада 2023 року на адресу суду надійшла відповідь зі Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про те, що малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як діти, які опинились у складних життєвих обставинах не перебувають.

13 листопада 2023 року на адресу суду надійшла відповідь з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві відділу адміністративної практики про те, що факти вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 було зафіксовано 15.08.2023 року та 16.08.2023 року відносно ОСОБА_3 , в присутності дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та про обидва зафіксовані факти було проінформовано суб`єкт, який здійснює заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, а саме Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

27 листопада 2023 року на адресу суду надійшла відповідь з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві відділу адміністративної практики про те, що зафіксовані факти було проінформовано суб`єкт, який здійснює заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, а саме Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

01 грудня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві про те, що факти вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 було зафіксовано 15.08.2023 року та 16.08.2023 року відносно ОСОБА_3 , в присутності дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та про обидва зафіксовані факти було проінформовано суб`єкт, який здійснює заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, а сам Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

11 грудня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь з Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про те, що ОСОБА_3 перебуває на обліку, як мати-одиначка з серпня 2010 року по теперішній час та отримувала допомогу на дітей одиноким матерям з 01 серпня 2023 року по 31 жовтня 2023 року.

25 грудня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь з Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про те, що ОСОБА_3 перебуває на обліку, як мати-одиначка з серпня 2010 року по 31 жовтня 2023 року, оскільки призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям регламентовано Закону України «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми», постановою КМУ «Про порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» від 27.12.2001 року №1751. Відповідно до зазначеного законодавства допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців. Оскільки протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги ОСОБА_3 не працювала, не перебувала на обліку в центрі зайнятості, не здобувала освіту, не провадила підприємницьку чи професійну незалежну діяльність, сплата єдиного соціального внеску відсутня, рішенням Управління від 18.12.2023 року їй було відмовлено в призначені допомоги на дітей одиноким матерям, відповідно до пункту 35-2 постанови КМУ «Про порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» від 27.12.2001 року №1751.

Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 19 квітня 2018 року №1200/0/15-18 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень» та п.5 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» - судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону. Доступ суддів до державної таємниці, що міститься в судових рішеннях, забезпечується відповідно до Закону України "Про державну таємницю"

Тому судом було направлено запити до відділу справ про адміністративні правопорушення Дніпровського районного суду м. Києва та архіву Дніпровського районного суду м. Києва для витребування справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та перевірено судові рішення щодо даних осіб, які обидва неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насилля в сім`ї з 2019 року та діти були свідками даних дій, а саме:

- 25.02.2019 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру 02 лютого 2019 року по відношенню до ОСОБА_3 (протокол про адміністративне правопорушення був складений ДОП Дніпровського УП ГУНП у м.Києві майором поліції Романишином Ю.Й.);

- 15.02.2020 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру 18 грудня 2020 року по відношенню до ОСОБА_3 (протокол про адміністративне правопорушення був складений СП ДН Дніпровського УП ГУНП у м.Києві лейтенантом поліції Мазурцем В.);

- 28.04.2021 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру 21 березня 2021 року відносно ОСОБА_3 (протокол про адміністративне правопорушення був складений СП ДН Дніпровського УП ГУНП у м.Києві лейтенантом поліції Бондарчуком О.);

- 13.04.2021 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва були об`єднанні справи про адміністративні правопорушення про вчинення домашнього насильства 22 березня 2021 року та 20 березня 2021 року відносно ОСОБА_3 та 29.06.2021 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 було закрито, в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, оскільки правопорушник неодноразово не з`являвся до суду (протоколи про адміністративне правопорушення були складені інспектором СП ДН Дніпровського УП ГУНП у м.Києві лейтенантом поліції Бондарчуком О. та лейтенантом поліції Мазурцем В.);

- 16.06.2021 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру 02 травня 2021 року відносно ОСОБА_3 (протокол про адміністративне правопорушення був складений ДОП Дніпровського УП ГУНП у м.Києві капітаном поліції Хоміцьким М.М.);

- 16.06.2021 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру 25 квітня 2021 року відносно ОСОБА_3 (протокол про адміністративне правопорушення був складений ДОП Дніпровського УП ГУНП у м.Києві старшим лейтенантом поліції Близнюком В.);

- 21.07.2021 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_3 було закрито, в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, оскільки правопорушниця неодноразово не з`являлася до суду (протокол про адміністративне правопорушення був складений інспектором інспектором СП ДН Дніпровського УП ГУНП у м.Києві лейтенантом поліції Бондарчуком О.);

- 20.10.2021 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України та призначено йому покарання у виді 150 годин громадських робіт;

- 05.01.2022 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру 06 листопада 2022 року відносно ОСОБА_3 (протокол про адміністративне правопорушення був складений ДОП Дніпровського УП ГУНП у м.Києві старшим лейтенантом поліції Близнюком В.);

- 26.01.2022 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру 07 листопада 2022 року відносно ОСОБА_3 (протокол про адміністративне правопорушення був складений СП ДН Дніпровського УП ГУНП у м.Києві старшим лейтенантом поліції Мельником І.);

- 20.12.2022 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру 04 грудня 2022 року відносно співмешканки ОСОБА_3 (протокол про адміністративне правопорушення був складений інспектором СП ДН Дніпровського УП ГУНП у м.Києві старшим лейтенантом поліції Мельником І.);

- 30.01.2023 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_3 було закрито, на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки в протоколі не вказано, у чому саме проявилось домашнє насильство психологічного характеру від 29 листопада 2022 року, вчинене ОСОБА_3 щодо колишнього чоловіка (без зазначення прізвища), тобто суть правопорушення викладено не повно, оскільки особою, якою складеноо протокол зазначено лише загальні фрази та суть не розкрито (протокол про адміністративне правопорушення був складений інспектором СП ДН Дніпровського УП ГУНП у м.Києві лейтенантом поліції Бондарчуком О.);

- 08.02.2023 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_3 було закрито, на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки протокол не містить відомостей місця вчинення правопорушення, його суть та конкретні дії ОСОБА_3 та органом, який склав протокол , не наданоо до суду жодного доказу на підтвердження неналежного виконання ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків. До того ж, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена частина статті 184 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення був складений інспектором СЮП ВП Дніпровського УП ГУНП у м.Києві лейтенантом поліції Новосад С.В.);

- 13.02.2023 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру 29 листопада 2023 року відносно співмешканки ОСОБА_3 (протокол про адміністративне правопорушення був складений інспектором СП ДН Дніпровського УП ГУНП у м.Києві лейтенантом поліції Бондарчуком О.);

- 16.03.2023 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру 27 лютого 2023 року відносно співмешканки ОСОБА_3 (протокол про адміністративне правопорушення був складений інспектором СП ДН Дніпровського УП ГУНП у м.Києві лейтенантом поліції Бондарчуком О.);

- 16.03.2023 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру 27 лютого 2023 року відносно співмешканки ОСОБА_3 (протокол про адміністративне правопорушення був складений інспектором СП ДН Дніпровського УП ГУНП у м.Києві лейтенантом поліції Бондарчуком О.);

- 27.04.2023 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_3 було закрито, в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, оскільки не було виконано постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 01.02.2023 року про належне оформлення матеріалів справи про адміністративні правопорушення, а саме під час сімейного конфлікту ОСОБА_3 25.12.2022 року, отримала тілесні ушкодження від ОСОБА_1 , але дана обставина не була перевірена працівниками поліції. Крім того, домашнє насильство було вчинено відносно неповнолітньої особи, яка була описана без участі педагогічного працівника, або представника органу опіки, котрий самостійно викликав працівників поліції (протокол про адміністративне правопорушення був складений інспектором СП ДН Дніпровського УП ГУНП у м.Києві лейтенантом поліції Мазурцем В.);

- 07.11.2023 року постановою Дніпровського районного суду м.Києва провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 було закрито, на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки уповноваженою особою не виконано, відповідно до вимог ст.255 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів та матеріали адміністративної справи від 14.08.2023 року не містять жодного об`єктивного доказу (протокол про адміністративне правопорушення був складений інспектором взводу №2 батальйону №1 полку №2 УПП у м.Києві ДПП старшим лейтенантом Усенко С.О.);

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 282 КУпАП орган (посадова особа), який розглядає справу, встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення, вносить у відповідний державний орган чи орган місцевого самоврядування, громадську організацію або посадовій особі пропозиції щодо вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження пропозиції повинно бути повідомлено орган (посадову особу), який вніс пропозицію.

Диспозицією частини 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення особою, яку протягом року була піддана адміністративному стягненню за насильство в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року № 2229 -VIII визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства ( далі Закон).

Зокрема, згідно положень п. 3 ст. 1 Закону, згідно яких домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частиною 2 статті 3 цього ж Закону визначено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

У свою чергу, особа, яка постраждала від домашнього насильства - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі ( п. 8 ст. 1 Закону).

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи ( п. 14 Закону).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Жорстоке поводження з дітьми і зневага їхніми інтересами можуть мати різні види і форми, але їх наслідками завжди є серйозний збиток для здоров`я, розвитку і соціалізації дитини, нерідко й загроза її життю чи навіть є причиною смерті.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, - дитина, яка потрапила в умови, що негативно впливають на її життя, стан здоров`я та розвиток у зв`язку з інвалідністю, тяжкою хворобою, безпритульністю, перебуванням у конфлікті із законом, залученням до найгірших форм дитячої праці, залежністю від психотропних речовин та інших видів залежності, жорстоким поводженням, зокрема домашнім насильством, ухилянням батьків, осіб, які їх замінюють, від виконання своїх обов`язків, обставинами стихійного лиха, техногенних аварій, катастроф, воєнних дій чи збройних конфліктів тощо, що встановлено за результатами оцінки потреб дитини.

Стамбульська конвенція визначає домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні, або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

У п. «b» ст. 3 Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (Стамбульська конвенція) визначено домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Статтею 19 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року передбачено, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Конституцією України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Також Конституція декларує право кожного на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до рапорту командира роти №3 батальйону №4 полку №2 (зОЛБ) УПП у м.Києві капітана поліції Тамасенка О.Ю., 16.08.2023 року о 21-30 годині було отримано виклик на лінію 102, за адресою: АДРЕСА_2 . Прибувши на місце події, було встановлено, що ОСОБА_1 вчиняє психологічне насильство відносно співмешканки ОСОБА_3 та її дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме ображає та погрожує. Після чого, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №309454, від 16.08.2023 року відносно ОСОБА_1 та термінові заборонні приписи стосовно кривдника серії АА №029492 від 16.08.2023 року, серії АА №029493 від 16.08.2023 року та серії АА №029494 від 16.08.2023 року.

Згідно із письмовими поясненнями ОСОБА_1 , у них з жінкою ОСОБА_3 виник конфлікт, у зв`язку із заблокованим телефоном, додзвонитися не зміг та розізлився через те, що дітей залишила без нагляду.

Згідно із письмовими поясненнями ОСОБА_3 , 16.08.2023 року вона прийшла додому та її співмешканець був у стані алкогольного сп`яніння. Погрожував їй та її малолітнім дітям, які дуже перелякалися, тому вона викликала поліцію.

Крім того, з вивчених матеріалів суд прийшов до висновку, що в даній сім`ї постійно відбуваються конфлікти та сварки, а малолітні діти є безпосередніми свідками даних подій.

Статтею 11 Закону України «Про охоронну дитинства» передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

На думку суду, вказані особи батьки малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , поводять себе безрозсудно, порушуючи норми моралі та людської гідності, не розуміючи звичайних норм співіснування у суспільстві.

Вказана поведінка батьків негативно впливає на виховання та здоров`я їхніх дітей, що може свідчити, що діти опинилися в складній життєвій ситуації та їм потрібна допомога, в тому числі, й з урахуванням того, що вдома відбуваються сварки у присутності дітей, які є безпорадними та вразливими.

Суд вважає, що проблема ускладнюється ще й тим, що в долях малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мало хто зацікавлений. Діти оплачують власним стражданням батьківську потребу в самоствердженні, прагненні дорослих влаштувати особисте життя, стають заручниками відносин батьків. Розв`язати проблему насильства щодо неповнолітніх можна тільки у разі спільної роботи педагогів, батьків і всіх відповідних органів, що повинні запобігати та протидіяти насильству, які так чи інакше причетні до виховання дітей. Метою роботи щодо нівелювання наслідків насильства є не заміна або усунення батьків, які не в змозі нести відповідальність за виховання своїх дітей, а допомога сім`ї у відновленні або формуванні здатності до названої діяльності.

Статтями 4, 6 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя, забезпечення належних умов для гарантування безпеки, охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності;

Відповідно до ст.10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Держава здійснює захист дитини від усіх форм домашнього насильства та інших проявів жорстокого поводження з дитиною, у тому числі з боку батьків

Держава через органи опіки і піклування, служби у справах дітей, центри соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, кол-центр з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей у порядку, встановленому законодавством, надає дитині та особам, які піклуються про неї, необхідну допомогу у запобіганні та виявленні випадків жорстокого поводження з дитиною, передачі інформації про ці випадки для розгляду до відповідних уповноважених законом органів для проведення розслідування і вжиття заходів щодо припинення насильства.

Дитина вправі особисто звернутися до органу опіки та піклування, служби у справах дітей, центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, інших уповноважених органів за захистом своїх прав, свобод і законних інтересів.

В даній сім`ї виділяють такі причини, що призводять до домашнього насильства : матеріальні нестатки; відсутність гідних умов життя та одночасно - відсутність умов для працевлаштування і заробітку грошей; економічна залежність; безробіття , відсутність культури поведінки - правової, моральної, громадянської, естетичної, економічної, трудової, усвідомленого та відповідального батьківства, системи сімейних лікарів; алкоголізм .

Зневага (нехтування) інтересами і потребами дитини - відсутність належного забезпечення основних потреб дитини в медичній допомозі з боку батьків, у силу об`єктивних причин. Типовим прикладом зневажливого ставлення до дітей є залишення їх без догляду, що може призвести до нещасних випадків для життя і здоров`я дитини наслідків.

Реакцією на насильство, є низька самооцінка, що сприяє збереженню і закріпленню психологічних порушень, пов`язаних з насильством. Особистість з низькою самооцінкою переживає почуття провини, сорому. Для неї характерна постійна переконаність у власній неповноцінності, у тому, що "ти гірший за всіх". Внаслідок цього дитині важко домогтися поваги оточуючих, успіху, спілкування її з однолітками ускладнені.

Захист і підтримка постраждалих осіб є одним із важливих елементів комплексного підходу до запобігання та протидії домашньому насильству, який реалізується через надання послуг поліцією (первинне втручання та припинення насильства), закладами і установами охорони здоров`я (збереження життя і здоров`я особи), неурядовими організаціями, бюро та центрами правової допомоги, органами прокуратури, судовими органами (доступ до правосуддя), загальними та спеціалізованими службами підтримки постраждалих осіб, такими як притулки, телефонні «гарячі лінії» та інші.

Права постраждалої особи закріплені в ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Допомога постраждалим особам має надаватись за місцем звернення. Під час надання допомоги та захисту постраждалим особам мають враховуватись вік, стан здоров`я, стать, релігійні переконання, етнічне походження, спеціальні потреби таких осіб. При цьому особлива увага має приділятись врахуванню прав та потреб дітей - свідків домашнього насильства.

Поліцейські, які нерідко першими спілкуються з постраждалими особами, коли прибувають на місце події, повинні мати змогу направити їх до спеціалізованих служб підтримки.

Повноваження поліцейських не обмежуються виконанням суто поліцейських функцій, а охоплюють також взаємодію з іншими суб`єктами та інформування постраждалих осіб про заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися. Без залучення інших суб`єктів протидії домашньому насильству, без належного рівня взаємодії між ними, знижується вірогідність виходу постраждалої особи із ситуації домашнього насильства, і відповідно домашнє насильство буде циклічно повторюватись, а поліцейські будуть неодноразово приїжджати на виклики за однією адресою.

Національне законодавство у сфері запобігання та протидії домашньому насильству оперує терміном «уповноважені підрозділи органів Національної поліції». Аналіз відомчих наказів МВС України дозволяє виокремити наступні підрозділи як уповноважені на здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству: підрозділи «102» та чергова служба; підрозділи дільничних офіцерів поліції та поліцейські офіцери громади; підрозділи ювенальної превенції; підрозділи патрульної поліції та групи реагування патрульної поліції; підрозділи слідства та дізнання; сектори протидії домашньому насильству та мобільні групи реагування на факти вчинення домашнього насильства.

Повноваження уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству визначені в ст.10 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для запобігання та протидії домашньому насильству або насильству за ознакою статі. 2) прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України. 8) взаємодія з іншими суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». 9) звітування центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, про результати здійснення повноважень у цій сфері у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству. Порядок звітування суб`єктів запобігання та протидію домашньому.

Права постраждалої особи закріплені в ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а постраждалої дитини в ст.22 даного Закону.

Питання взаємодії суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, висвітлені в ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а порядок їх взаємодії в Постанові КМУ від 22 серпня 2018 року № 658.

Від своєчасності виявлення випадків домашнього насильства відносно дітей або у присутності дітей та ефективності реагування на них залежить майбутнє не лише конкретної дитини, а й суспільства. Своєчасність виявлення випадків домашнього насильства стосовно дитини або у присутності дитини залежить від небайдужості поліцейських та розуміння механізму залучення інших суб`єктів для надання допомоги постраждалим дітям.

Органи Національної поліції є одним із суб`єктів виявлення та/або організації соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, в тому числі у зв`язку з вчиненням стосовно них домашнього насильства. Розуміння особливостей внутрішньої та зовнішньої взаємодії поліцейських різних уповноважених підрозділів органів Національної поліції при реагуванні на випадки домашнього насильства стосовно дитини або в присутності дитини сприятиме своєчасному виявленню та припиненню фактів такого насильства, забезпеченню прав постраждалих дітей на захист, запобіганню подальших випадків насильства щодо дитини, що є одними із завдань органів Національної поліції у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Безпосередньо завдання вжиття заходів щодо запобігання та протидії домашньому насильству, вчиненому стосовно дітей, покладається на підрозділи ювенальної превенції.

Під час реагування на випадки домашнього насильства поліцейські, які не входять до складу підрозділів ювенальної превенції, у випадку виявлення постраждалої дитини: або вчиняють заходи, спрямовані на припинення домашнього насильства стосовно дитини, затримання кривдника та доставлення його до відділу поліції, де подальші дії вчинятимуть ювенальні поліцейські; або вживають заходів щодо припинення домашнього насильства стосовно дитини та доповідають черговому про необхідність залучення ювенальних поліцейських для реагування на виявлений випадок домашнього насильства стосовно дитини. При цьому слід зазначити, що і патрульні поліцейські, і поліцейські груп реагування патрульної поліції, і поліцейські мобільних груп реагування на факти вчинення домашнього насильства, і дільничні офіцери поліції, і поліцейські офіцери громади, нарівні з ювенальними поліцейськими, зобов`язані реагувати на випадки домашнього насильства відносно дитини.

Проте зазвичай ювенальні поліцейські мають кращі знання щодо вікової психології дітей, більший досвід та кращу підготовку щодо опитування дітей, які постраждали від домашнього насильства. Тому, у разі можливості, представникам інших уповноважених підрозділів органів Національної поліції доцільно залучати ювенальних поліцейських до реагування на випадки домашнього насильства стосовно дитини. У разі ж виявлення дитини, яка стала свідком (очевидцем) домашнього насильства між іншими членами родини, поліцейські з інших, ніж ювенальна превенція, уповноважених підрозділів органів Національної поліції переважно здійснюють реагування без залучення на місце вчинення домашнього насильства підрозділів ювенальної превенції.

В цьому випадку важливо забезпечити фіксацію дитини-свідка домашнього насильства як постраждалої особи в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема у фабулі та у графі «потерпіла особа», а також повідомити про даний випадок ювенальну превенцію (за можливості шляхом виклику через чергового ювенального поліцейського на місце події), яка пізніше здійснить візит до родини та у разі наявності підстав може притягнути батьків або законних представників дитини до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, а також повідомить службу у справах дітей.

На сьогодні спостерігається недостатній рівень ідентифікації дітей-свідків домашнього насильства, як дітей, які постраждали від домашнього насильства. І у випадку малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 це спостерігається.

Отже, важливим питанням постає організація опитування дитини, яка постраждала від домашнього насильства, в тому числі дитини-свідка (очевидця) домашнього насильства. Заходи, які мають бути забезпечені під час опитування дитини, закріплені в ст. 35 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» звернення та повідомлення про вчинення домашнього насильства стосовно дітей приймаються і розглядаються згідно з порядком, затвердженим Постановою КМУ від 01 червня 2020 року № 585.

Діяльність суб`єктів, спрямована на забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, в тому числі у зв`язку із вчиненням стосовно них або у їх присутності домашнього насильства.

Координацію діяльності щодо виявлення та захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, а також безпосереднє ведення їх справ здійснюють служби у справах дітей.

При цьому служба у справах дітей у разі надходження повідомлення про виявлення дитини, яка постраждала від домашнього або сексуального насильства, невідкладно повідомляє про неї органу Національної поліції, а також структурному підрозділу райдержадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті (у разі утворення), сільської, селищної ради, до повноважень якого належить здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству і насильству за ознакою статі, для проведення відповідних заходів згідно із законодавством.

Служба у справах дітей разом з підрозділом органу Національної поліції, фахівцем із соціальної роботи або іншим надавачем соціальних послуг (у разі наявності можливості залучення), представником закладу охорони здоров`я, які діють у межах своїх повноважень, протягом однієї доби проводить оцінку рівня безпеки дитини.

Для організації соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, в тому числі у зв`язку вчинення стосовно них або у їх присутності домашнього насильства, в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці з-поміж суб`єктів утворюється міждисциплінарна команда, до складу якої, як правило, входить представник ювенальної превенції. Основними завданнями міждисциплінарної команди є: прийняття узгоджених дій та рішень в інтересах дитини; аналіз інформації про дитину, її сім`ю, складні життєві обставини, в яких вона перебуває, результатів оцінювання потреб дитини та її сім`ї у соціальних послугах, здатності батьків здійснювати догляд та виховання дитини, рівня виконання ними батьківських обов`язків; розроблення, виконання, систематичний (щоквартальний) перегляд і коригування індивідуального плану із забезпеченням відповідності запланованих заходів інтересам дитини, а також індивідуального плану надання соціальних послуг, у тому числі плану соціального супроводу сім`ї дитини; ініціювання розгляду питання щодо соціального захисту дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, зокрема щодо обов`язковості надання соціальних послуг (проходження індивідуальних корекційних програм) особам у разі невиконання ними батьківських обов`язків, вчинення домашнього насильства чи жорстокого поводження з дитиною. Протягом семи робочих днів з дати взяття дитини на облік розробляється індивідуальний план. Копії індивідуального плану, результати його перегляду невідкладно, протягом однієї доби, надсилаються службою у справах дітей кожному члену міждисциплінарної команди для виконання, батькам або іншим законним представникам дитини. Міждисциплінарна команда може в разі потреби ініціювати розгляд на засіданні комісії з питань захисту прав дитини питання щодо обов`язковості надання соціальних послуг (проходження індивідуальних корекційних програм) батькам дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, у разі невиконання ними батьківських обов`язків, особам, які вчинили домашнє насильство чи жорстоке поводження з дитиною. Поліцейські також взаємодіють із іншими суб`єктами запобігання та протидії домашньому насильству, в тому числі закладами освіти, уповноваженими особами органів місцевої влади, під час планування та організації інформаційно-просвітницьких заходів, спрямованих на запобігання домашньому насильству щодо дітей, формування «нульової» толерантності до будь-яких проявів насильства щодо дітей. Під час таких заходів важливо акцентувати увагу на тому, що постраждалими від домашнього насильства також визнаються діти, які стали свідками (очевидцями) домашнього насильства, а також сприяти навчанню батьків ненасильницьким методам виховання дітей. При цьому важливо, щоб самі поліцейські та представники інших уповноважених суб`єктів дотримувались принципу «нульової» толерантності до будь-яких проявів насильства щодо дітей.

Вивчивши справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , вирок суду відносно ОСОБА_1 , листи з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві відділу адміністративної практики та Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, суд приходить до висновку про те, що з 2019 року по сьогоднішній день малолітні діти, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , являються потерпілими від домашнього насильства, але жодний уповноважений державний орган не вчиняє достатніх дій для їхнього захисту. Працівники поліції повідомляють відповідні органи, однак малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як діти, які опинились у складних життєвих обставинах, на відповідних обліках не перебувають та дітям не надається необхідна допомогу х метою захисту їх прав.

Також відповідно до пункту 2.4 листа 18.05.2018 № 1/11-5480 Міністерства освіти і науки України важливу роль у виявленні фактів насильства відіграє спостережливість педагогів та інших працівників закладу освіти, їх уважне ставлення до учнів і здатність вчасно помітити симптоми неблагополуччя в їх поведінці і настрої. Заклади та установи системи освіти: проводять з учасниками освітнього процесу виховну роботу із запобігання та протидії насильству; повідомляють не пізніше однієї доби службу у справах дітей, уповноважені підрозділи органів Національної поліції України у разі виявлення фактів домашнього насильства стосовно дітей або отримання відповідних заяв чи повідомлень; проводять інформаційно-просвітницькі заходи з учасниками освітнього процесу з питань запобігання та протидії насильству, у тому числі стосовно дітей та за участю дітей, приділяючи особливу увагу формуванню небайдужого ставлення учнів до постраждалих дітей, усвідомлення необхідності невідкладного інформування вчителів про випадки насильства, що стали їм відомі, повідомлення про такі випадки до кол-центру з питань запобігання та протидії насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей; організовують роботу практичного психолога та/або соціального педагога з постраждалими дітьми; взаємодіють з іншими суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа Середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №258 м.Києва, де навчається малолітній ОСОБА_4 , адміністрації даної школи не відомо про проблеми даної сім`ї. Отже, адміністрація школи та вчителі, які навчають дану дитину, не звертають уваги на очевидних незадовільний стан здоров`я, психологічний та фізичний стан дитини.

Згідно із ст.13 Закону України «Про охорону дитинства» з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" та іншими законами України.

Відповідно до статей 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. У разі визнання батьків або одного з них рішенням суду безвісно відсутніми дитина має право на утримання за рахунок їх коштів і майна. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Згідно із ст.19 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на освіту. Держава гарантує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, в державних і комунальних закладах освіти . Держава забезпечує право на вибір навчального закладу і навчання рідною мовою чи на вивчення рідної мови у державних і комунальних навчальних закладах. Місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування організовують облік дітей дошкільного та шкільного віку для виконання вимог щодо навчання дітей у загальноосвітніх навчальних закладах. Органи місцевого самоврядування відповідно до законодавства можуть забезпечувати харчуванням учнів інших категорій та передбачати на це відповідні видатки з місцевих бюджетів.

Отже, виходячи з вищезазначеного законодавства права та свободи малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушенні, оскільки ОСОБА_4 , який має право власності на квартиру у м.Києві не може бути зареєстрований в даній квартирі, оскільки відсутній його біологічний батько, який може надати згоду на таку реєстрацію, а відповідно якщо малолітні діти не мають реєстрації у м.Києві, вони не можуть отримувати всі передбачені законом пільги.

З приводу влаштування малолітньої ОСОБА_5 до дошкільних закладів, ОСОБА_3 пояснила, що вона як мати одиначка отримувала соціальну допомогу до 31 жовтня 2023 року на дітей в розмірі 4027,48 гривень, оскільки малолітня ОСОБА_5 не має реєстрації у м.Києві дошкільний заклад буде коштувати близько 6000 гривень, а відповідно листа Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації якщо ОСОБА_3 не працює, то не буде отримувати соціальну допомогу як мати одиначка.

Стаття 23-1 Закону України «Про охорону дитинства» усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги.

Суб`єкти соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю в процесі своєї професійної діяльності здійснюють заходи з виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, надають їм комплекс послуг у межах повноважень, визначених законодавством, інформують інших суб`єктів, органи опіки та піклування в разі необхідності здійснення комплексних заходів щодо захисту прав та інтересів дитини та надання підтримки батькам чи притягнення їх до відповідальності. Суб`єкти соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю забезпечують ведення обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Судом було допитано в присутності психолога малолітнього ОСОБА_4 , який повідомив, що він не хоче, щоб суд карав його вітчима та не хоче, щоб останній від них йшов. Також, повідомив що боїться залишитися без матері, а тому не повідомляє про вчинення домашнього насильства по відношенню до нього, оскільки працівник поліції застеріг його про позбавлення батьківських прав останньої в разі викликів.

Отже, кваліфікуючи дії ОСОБА_1 , суд виходив із положень Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року № 2229 -VIII, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства ( далі Закон).

Крім того, як було встановлено в судовому засіданні між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в присутності малолітніх дітей з 2019 року вчинялися сварки та здійснювався психологічний та фізичний тиск на самих дітей, що могло призвести до порушення психологічного стану дітей, загрожувати їхньому життю та здоров"ю.

Відповідно судом було перевірено всі обставини та виявлено, що жодним державний органом, який повинен вчиняти заходи для запобігання домашньому насильству, не було здійснено достатніх заходів соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, а тому, з врахуванням всіх обставин по справі, необхідно повідомити уповноважені державні органи про виявлені під час розгляду справи судом зазначені обставини для вжиття заходів реагування та здійснення контролю за умовами, в яких проживають та виховуються малолітні діти.

Копію даної постанови слід направити до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації для врахування викладеного у мотивувальній частині цієї постанови та вжиття заходів щодо додаткової перевірки умов проживання дітей та, за необхідності, вжиття заходів щодо їх безпеки та усунення усіх перешкод для їхнього нормального проживання та виховання, а також - до УПП в м.Києві, Дніпровського УП ГУНП в м.Києві та Середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №258 м.Києва для проведення належного навчання працівниками у сфері запобігання домашньому насильству відносно дітей, оформлення відповідних документів відповідно до вимог чинного законодавства, тощо.

Керуючись ст.ст.33, 38, 173-2, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Внести до УПП у м.Києві та Дніпровського УП ГУНП в м.Києві пропозиції щодо вжиття належних заходів з навчання співробітників поліції під час виїзду та оформлення протоколів про вчинення домашнього насильства в присутності малолітніх дітей.

Внести до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації пропозиції щодо вжиття належних заходів з навчання вчителів, для спостереження за дітьми, які знаходяться в складних життєвих обставинах, а також для вжиття заходів влаштування малолітньої ОСОБА_5 до дитячого садочку за місцем проживання, з метою забезпечення права на дошкільну освіту.

Внести до Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Центру соціальних служб для дітей, молоді, сімей Дніпровського району пропозицію щодо вжиття належних заходів щодо соціального супроводу малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які знаходяться в складних життєвих обставинах та їх сім`ї.

Направити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , до Центру соціальних служб для дітей, молоді, сімей Дніпровського району для проходження програми розвитку батьківського потенціалу та школи відповідального батьківства.

Копію постанови направити для організації виконання та вжиття відповідних передбачених законом заходів до УПП у м.Києві, Дніпровського УП ГУНП в м.Києві, Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №258 м.Києва, а також ОСОБА_3 - для відома.

Про вжиті заходи повідомити суд у передбачений законом строк.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна