Справа № 199/2836/24
ПОСТАНОВА

іменем України

12.09.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого у будинку АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 154 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №389410 від 02.04.2024, 20.03.2024 о 08.30 годині у місті Дніпрі по вулиці Казахстанській №149, собаки породи «Німецька вівчарка» на кличку Арчі та Кайзер, які належать гр. ОСОБА_1 , нанесли шкоду здоров`ю людини, а саме гр. ОСОБА_2 .

На думку посадової особи, уповноваженої на складання протоколу, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 154 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП під поняттям адміністративного правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, матеріали даного провадження тричі поверталися для направлення до компетентного органу, саме: 16.04.2024 (постанова судді Воробйова В.Л.), 08.05.2024 (постанова судді Сенчишина Ф.М.) та 14.08.2024 (постанова судді Дяченко І.В.) у всіх трьох постановах, суддями роз`яснювалось, що вказана справа відносно ОСОБА_1 , з огляду на приписи ч.1 ст. 221 КУпАП, не підсудна будь якому суду.

Проте, всі три постанови суддів залишились проігнорованими і справа вчетверте надійшла до суду із тією ж кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.3 ст. 154 КУпАП.

Однак, з 08.11.2021 стаття 154 КУпАП діє в редакції закону № 1684-IX від 15.07.2021, яка містить три частини:

1) утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях);

2) дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року;

3) дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Як слідуєз ч.2 ст. 214 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, віднесені цим Кодексом до їх відання.

Крім того, виходячи з рішень Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, «Малофєєва проти РФ» від 30.05.2013, «Карелін проти РФ» від 20.09.2016, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суддя у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з рішень Європейського суду людини у справах «Верітас протиУкраїни» від 13.11.2008 та «Сокуренко та Стригун проти України» від 20.07.2006, суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

У відповідності до ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, поміж іншого, передбачені частиною другою статті 154 цього Кодексу, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Отже, внаслідок ухвалення Закону України № 1684-IX від 15.07.2021, який виклав ст. 154 КУпАП в новій редакції, законодавцем не було внесено змін до ст. 221 КУпАП, яка визначає категорію справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, а тому, починаючи з 08.11.2021, в переліку справ, які належать до компетенції суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, відсутні справи, передбачені ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Єдиним випадком, під час якого у суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, є компетенція на розгляд справ, передбачених ч. 3 ст. 154 КУпАП, це вчинення такого адміністративного правопорушення особою віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, як про це зазначено в кінці речення частини 1 ст. 221 КУпАП.

За таких обставин не має підстав і для повернення справи до ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області з метою подальшого її надіслання відповідному органу для її належного розгляду, оскільки нормами КУпАП не визначено орган, який має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 154 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик