Номер провадження 3/523/4027/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м.Одеси Дяченко В.Г, за участі прокурора Ляліна І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , лікаря-терапевта спеціалізованої фтизіопульмонологічної медико-соціальної експертної комісії, за ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією №1153/2024 від 13 червня 2024 року, ОСОБА_1 перебуваючи до 29 грудня 2023 року на посаді лікаря-терапевта спеціалізованої фтизіопульмонологічної медико-соціальної експертної комісії Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи», будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», суб`єктом згідно Примітки ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно 04.06.2024 року, без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією №1152/2024 від 13 червня 2024 року, ОСОБА_1 перебуваючи до 29 грудня 2023 року на посаді лікаря-терапевта спеціалізованої фтизіопульмонологічної медико-соціальної експертної комісії Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи», будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», суб`єктом згідно Примітки ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно 15.04.2023 року, без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим порушила вимоги абз.2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2024 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 172-6 ч.1 КУпАП (№523/10172/24, номер провадження 3/523/4027/24) та за ст. 172-6 ч.1 КУпАП (№523/10171/24, номер провадження 3/523/4026/24) та присвоєно № 523/10172/24, номер провадження 3/523/4027/24.

В судове засідання 16.08.2024 року о 11:40 год. з`явилася ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не визнала обставини викладені у протоколах, з підстав викладених у запереченнях.

В судове засідання 23 серпня 2024 року ОСОБА_1 не з`явилася.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судове засідання 23 серпня 2024 року не з`явилася, при цьому в матеріалах справ наявні заяви про відкладення розгляду справ в зв`язку з погіршенням самопочуттям представника, про що надано виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого.

Суддя заяву про відкладення розгляду справи відхиляє, оскільки, представником не обґрунтовано, чим саме її відсутність перешкоджатиме розгляду справи, з огляду на те, що нею надано детальні заперечення по кожній із справ.

Прокурор Лялін І.І. просив визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно наказу Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» № 4-к від 30 січня 2023 року ОСОБА_3 прийнято на роботу з 01.02.2023 року на посаду лякаря-терапевта (а.с.23).

Згідно наказу №14-кр від 02 серпня 2023 року ОСОБА_3 змінено прізвище на ОСОБА_4 у зв`язку з реєстрацією шлюбу з 02.08.2023 року ( а.с.24).

Відповідно до наказу № 76-к ОСОБА_1 29 грудня 2023 року звільнено з посади лікаря - терапевта за сумісництвом за власним бажанням стяття 38 КЗпП України ( а.с.25).

Відповідно до п.п. ґ п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування : голови та члени медико-соціальних експертних комісій, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті.

Згідно пункту 15 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Законом України № 3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій виконання функцій держави або місцевого осіб, уповноважених самоврядування, в умовах воєнного стану», відновлено обов`язок подання декларацій суб`єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та доповнено перелік суб`єктів декларування, визначених п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону підпунктом «ґ», а саме голови та члени лікарсько-консультативних і медико-соціальних експертних комісій, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій, ОСОБА_1 подала:

-декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік о 23 год. 15 хв. 15.04.2024 року.

-декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, (01.01.2023 року -29.12.2023 року) 04 червня 2024 року о 17:05 год.

Відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Позиція ОСОБА_1 на обґрунтування своєї невинуватості полягає в тому, що станом на момент внесення змін до діючого законодавства в частині доповнення складом новими декларантами (12 жовтня 2023 року) вона була вагітна та вже 20.11.2023 року відкрито листок непрацездатності в зв`язку з вагітністю та пологами, з боку роботодавця не виконано обов`язків щодо повідомлення останньої про новий статус її як декларанта та обов`язку подавати декларацію у визначені законом строки. Крім того, 19 січня 2024 року вона народила сина, відтак не мала можливості подати декларації у встановлені строки. Важкий моральний стан та фізичний стан пов`язаний з пологами та з урахуванням постійних ракетних та шахедних атак в м. Одесі вона мала достатньо поважну причину несвоєчасного подання декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік та декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями. Дізнавшись, що декларації необхідно подавати, одразу подала.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано доказів, які б підтверджували неможливість подання декларацій у встановленні строк, так як сам по собі факт вагітності не свідчить про певні фізіологічні обмеження у особи.

Твердження ОСОБА_1 про невиконання з боку роботодавця обов`язків щодо повідомлення останньої про новий статус її як декларанта та обов`язку подавати декларацію у визначені законом строки, суддя відхиляє так як згідно з ч. 1 ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності.

Презумпція знання законодавства (лат. Ignorantia juris non excusat - незнання закону не вибачається) означає, що кожен вважається таким, що знає закони та інші нормативно-правові акти, які доведені до відома населення у порядку встановленому законом.

Таким чином, аргументи ОСОБА_1 суд визнає такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки вони не є поважними причинами, за наявності яких виключається відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд зазначає, що під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Враховуючи, що ОСОБА_1 під час судового розгляду не зазначила поважних причин, що зумовили несвоєчасне подання нею декларації особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік та декларації особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, а тому суд вважає, що в її діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Окрім, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП підтверджується зібраними та дослідженими суддею доказами: протоколом № 1153/2024 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 13.06.2024 року, протоколом № 1152/2024 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 13.06.2024 року, копією наказу Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» № 4-к від 30 січня 2023 року про призначення ОСОБА_1 на посаду лікаря-терапевта МСЕК, посадовою інструкцією, копіями декларацій.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи суть та характер вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, того, що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, те, що відсутні обставини, що обтяжують її відповідальність, наявність обставин, що пом`якшують її відповідальність, те, що в даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, в сукупності вищевикладених обставин та їх взаємозв`язку суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид стягнення виключно у виді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП, що сприятиме реалізації принципів, передбачених ст. 23 КУпАП, принципів справедливої адміністративної процедури та не становитиме особистий надмірний тягар для особи в розумінні правових позицій Європейського Суду з прав людини.

Відповідно ст.40-1 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави.

Керуючись ч.1 ст.172-6, ст.33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави в розмірі 850,00 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення, особою, щодо якої її винесено, її захисником - протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя