Провадження № 3/761/6802/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Хардіна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Офісу Генерального прокурора, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, полковника начальника служби авіації та протиповітряної оборони озброєння логістики Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.08.2024 року на підставі наказу № 63 Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 , 11.03.2022 майора ОСОБА_1 призначено на посаду старшого офіцера відділу планування логістики штабу військової частини НОМЕР_1 .

20.02.2023 наказом № 51 командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 призначено на посаду старшого офіцера інформаційно-аналітичного відділу управління логістики штабу військової частини НОМЕР_2 .

25.06.2024 наказом № 199 командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 призначено на посаду начальника служби авіації та протиповітряної оборони озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , на якій ОСОБА_1 проходить військову службу по теперішній час.

ОСОБА_1 , маючи військове звання підполковник, послідовно обіймаючи зазначені посади у військовій частині НОМЕР_1 , відповідно до своїх функціональних обов?язків наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов?язками, таким чином є військовою службовою особою.

Відповідно до «Функціональних обов?язків старшого офіцера інформаційно-аналітичного відділу управління логістики штабу Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України», затверджених начальником управління логістики штабу Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, ОСОБА_1 зобов?язана організувати виконання вимог керівних документів та контролю виконавчої дисципліни, дотримуватись вимог Статутів, інших нормативних актів, виконувати покладені на відділ завдання.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 306 від 07.09.2022 старшого офіцера інформаційно-аналітичного відділу управління логістики штабу командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України підполковника ОСОБА_1 з метою належного прийняття майна, яке надійшло до підпорядкованих військових частин як гуманітарна допомога від волонтерських організацій, призначено старшим постійно діючої робочої групи з питань забезпечення військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України матеріальними цінностями.

Згідно отриманої інформації, за гарантійним листом від 12.05.2022, виданим Командуванням Сил територіальної оборони Збройних Сил України, на територію України 17.05.2022 як гуманітарну допомогу ввезено Varilus Donated NIJ level IV body armor - 2180шт., Varilus Donated NIJ level III body armor - 440 IT., Varilus Donated body armor vests - 220 шт.

За гарантійним листом від 07.05.2022, виданим Командуванням Сил територіальної оборони Збройних Сил України, на територію України 10.05.2022 як гуманітарну допомогу ввезено Varilus Donated NIJ level IV body armor - 2222 шт., Varilus Donated NIJ level III body armor - 552 шт.

Однак майно гуманітарної допомоги, зазначене у цих гарантійних листах, Командуванням Сил територіальної оборони Збройних Сил України отримано не в повному обсязі.

За гарантійним листом від 08.05.2022, виданим Командуванням Сил територіальної оборони Збройних Сил України, на територію України 11.05.2022 як гуманітарну допомогу, ввезено тепловізор Hikmicro Gryphon GH35L- 10 шт., бінокль Bresser 7?50 - 20 шт., бінокль Bresser 20х80 - 3 шт.

За гарантійним листом від 08.05.2022, виданим Командуванням Сил територіальної оборони Збройних Сил України, на територію України 11.05.2022 як гуманітарну допомогу, ввезено тепловізор Hikmicro OWL 0Н35- 10 шт.

За вказаними гарантійними листами від 08.05.2022 майно гуманітарної допомоги Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України не отримано. Державна служба експертного контролю України повідомила Офіс Генерального прокурора про відсутність письмових підтверджень від Командування Сил територіальної оборони Збройних сил України про отримання гуманітарної допомоги за вказаними гарантійними листами.

За результатами службової перевірки, проведеної посадовими особами військової частини НОМЕР_1 , повністю спростовані втрати товарно-матеріальних цінностей, отриманих військовою частиною НОМЕР_1 від Держмитслужби (993,58 тис. грн), внаслідок неперебування їх на обліку (44 733,22 грн.) та відсутності облікових документів на їх передачу до інших військових частин (948 848,39 грн). Отримано документальне підтвердження про постановку на бухгалтерський облік відповідних товарно-матеріальних цінностей, прийом - передача яких засвідчені актами приймання - передачі від військової частини НОМЕР_1 до військових частин НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 .

За результатами службової перевірки встановлено, що Голова ГО «Народна самооборона Львівщини» А.Хмиз без відома військової частини НОМЕР_1 прийняв рішення не передавати товари гуманітарної допомоги до цієї військової частини за отриманими гуманітарними листами від 08.05.2022, а розподілив їх на власний розсуд між іншими військовими частинами Збройних Сил України, що підтвердив відповідними актами прийому-передачі майна.

Зазначили, що діями ОСОБА_1 , які виразились у неналежному виконанні своїх функціональних обов`язків та обов`язків покладених на неї наказом командира військової частини НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3) № 306 від 07.09.2022, матеріальних збитків не заподіяно. 27.06.2024 кримінальне провадження № 0000207 від 05.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, закрито.

У постанові від 27.06.2024 про закриття кримінального провадження № 0000207 вказано, що за викладених обставин в діях ОСОБА_1 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, однак вбачається склад військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення, тобто недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Підполковнику ОСОБА_1 інкримінуються ті дії, що з 07.09.2022 по 30.08.2023, обіймаючи посади старшого офіцера відділу планування логістики штабу Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України та старшого офіцера ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абз. 7, 8 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану», абз. 7, 12, 17 «Функціональних обов?язків старшого офіцера відділу планування логістики штабу Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України», абз. 1, 7, 10 «Функціональних обов?язків старшого офіцера інформаційно-аналітичного відділу управління логістики штабу Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України» затверджених начальником управління логістики штабу Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, абз. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3) № 306 від 07.09.2022, не забезпечила контроль фактичного отримання товарів гуманітарної допомоги за гарантійними листами виданими Командуванням Сил територіальної оборони Збройних Сил України, як кінцевим користувачем, не організувала інформування Державної служби експертного контролю України, що призвело до порушення порядку постановки на облік в Збройних Силах України товарів гуманітарної допомоги, чим вчинила військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала, вказала, що у адміністративних матеріалах та зокрема у протоколі відсутня інформація щодо розподілу функціональних обов`язків посадової особи кінцевого користувача товарів гуманітарної допомоги на яку, відповідно до частини другої абз. 8 п. 1 Постанови №174, покладається організація заходів контролю й обліку стосовно отриманих товарів.

Також вказала, що у свою чергу, частина третя абз. 8 п. 1 Постанови №174 визначає, що кінцевий користувач не пізніше трьох днів з дня отримання товарів інформує Державну службу експортного контролю про їх отримання (із зазначенням найменування та кількості фактично отриманих товарів) з надісланням засвідченої копії раніше оформленого гарантійного листа.

З урахуванням факту надходження зазначених у матеріалах протоколу товарів гуманітарної допомоги 12.05.2022 та 19.05.2022, то кінцевий користувач повинен був організувати інформування Державної служби експертного контролю України до 15.05.2022 та до 23.05.2022. Однак, в матеріалах протоколу відсутні докази, що саме у вказаний період вона відповідно до визначених їй обов?язків була зобов?язана організувати інформування Державної служби експертного контролю України.

Вказала, що обов?язки забезпечення контролю фактичного отримання товарів гуманітарної допомоги за гарантійними листами на робочу групу, керівником якої призначена ОСОБА_1 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_11 (ІНФОРМАЦІЯ_3) № 306 від 07.09.2022 не визначались.

Відповідно до основної частини наказу, метою видання наказу визначено належне прийняття майна, яке надійшло до військових частин. Підполковнику ОСОБА_1 відповідно до п. 2 наказу визначалось провести установчу нараду та надавати доповідь про проведену роботу.

У зв?язку з відсутністю в матеріалах справи відповідних розпорядчих документів, що зобов?язують ОСОБА_1 здійснювати контроль фактичного отримання товарів гуманітарної допомоги, доводи про протиправні дії, вказані в протоколі, є безпідставними.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Недбале ставлення до служби припускає несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Недбале ставлення до військової служби характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами, через несумлінне ставлення до них; наявністю негативних наслідків, що порушують встановлений порядок здійснення військовими службовими особами своїх функцій щодо забезпечення належного рівня військової дисципліни, статутного порядку, збереження військового майна, що є складовою воєнної безпеки України.

Невиконання службових обов`язків означає невиконання військовою службовою особою дій, передбачених нормативними актами (статутами, наказами, інструкціями, постановами тощо), які є безумовними для виконання нею.

Згідно ст. 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до абз. 6 ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За змістом абз.абз. 1, 2 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Так, ОСОБА_2 інкримінується адміністративне правопорушення, яке полягає у тому, що вона, будучи військовою службовою особою, призначеною наказом № 199 командира військової частини НОМЕР_1 на посаду начальника служби авіації та протиповітряної оборони озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , будучи військовою службовою особою, недбало поставилась до військової служби, не виконала вимоги статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану».

Проте в протоколі про адміністративне правопорушення, вказано, що ОСОБА_1 не виконувала покладені на неї обов`язки протягом 2022-2023 років щодо контролю за прийняття майна, а саме: допустила недбалість щодо майна, яке надійшло в травні 2022 року. Однак дані про те, що ОСОБА_2 за своїми визначеними обов`язками порушила положення п.1 Постанови КМУ від 01.03.2022 року і не забезпечила контроль фактичного отримання товарів, облік, дотримання гарантійних зобов`язань - відсутні.

Наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 306 від 07.09.2022 року про призначення ОСОБА_1 старшою робочої групи х питань забезпечення військової частини матеріальними цінностями виданий лише 07.09.2022 року, тобто після настання фактів видачі гарантійних листів та введення гуманітарної допомоги в травні 2022 року.

За результатами службової перевірки, проведеною посадовими особами військової частини НОМЕР_1 , матеріальних збитків, втрати товарно-матеріальних цінностей не встановлено, про що також вказано у протоколі.

З урахуванням наведеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення не доведено належними та допустимими доказами.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому усі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене та розглядаючи справу на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які є конституційними засадами судочинства, суддя приходить до висновку, що доказами, які містяться в матеріалах справи, не доведено поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.172-15, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.П. Хардіна