П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 липня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Лобанець І. М. яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 13 грудня 2023 року у справі про порушення митних правил, передбачене ч. 6 ст. 470 МК України, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 13 грудня 2023 року гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу - легкового автомобіля марки «MITSUBISHI» моделі «3000GT», VIN код НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Болгарії НОМЕР_2 та стягнуто з ОСОБА_1 . В дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 копійок).

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0826/30500/23 від 08 серпня 2023 року о 23 год. 49 хв. В зону митного контролю на ділянку «В`їзд» (ЗМК - пасажирська) митного поста «Астей» Закарпатської митниці заїхав легковий автомобіль марки «Nissan», моделі «Leaf», державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , у якому в якості водія слідував громадянин України ОСОБА_1 , який прямував з Угорщини додому в Україну. Формою проходження митного контролю громадянин України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу зелений коридор. До митного контролю ОСОБА_1 подав закордонний паспорт НОМЕР_4 від 15.01.2018. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС України, під час проведення яких було встановлено, що 17.07.2018 через пункт пропуску «Косино» митного посту «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС заяву №224/12-26 щодо факту ДТП та неможливості вивезення за межі митної території України транспортного засобу «MITSUBISHI» моделі «3000GT» (номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 ), ввезеного у митному режимі «транзит». Документи, що підтверджують настання вказаного факту, станом на 08.08.2023, відсутні. Станом на вказану дату зазначений транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться. Від надання письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився. Згідно з мережею Інтернет ресурсу (сайт «mobile.de») вартість аналогічного/подібного автомобіля складає 9500 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 08.08.2023 складає 381 551 грн 35 коп (триста вісімдесят одна тисяча п`ятсот п`ятдесят одна грн тридцять п`ять коп).

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «MITSUBISHI», моделі «3000GT», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Болгарії НОМЕР_2 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 6 статті 470 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі захисниця особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокатка Лобанець І. М., просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки такий пропущено через поважні причини. Апелянтка вказує на те, що у судовому засіданні суду першої інстанції ані вона, ані її підзахисний участі не брали, про наявність оскаржуваної постанови дізналися лише 29 грудня 2023 року. При цьому апелянта також зазначає, що судове рішення є незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове, яким провадження щодо ОСОБА_1 закрити, просить застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн. В обґрунтування доводів стверджує, що не застосовано ст. 58 Конституції України; порушено строки притягнення до адміністративної відповідальності; не враховано настання обставин непереборної сили; не застосовано положення щодо малозначності вчиненого правопорушення інвалідом 2 групи.

У судове засідання в апеляційній інстанції ОСОБА_1 та його адвокат Лобанець І. М. не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином. Про причини неявки не повідомили.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги доправ,честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши пояснення представника митниці ОСОБА_2 , який з`явився у судове засідання, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що,апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 289 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Встановлено, що судом першої інстанції справа розглядалася у відкритому судовому засіданні без участі ОСОБА_1 та його представника. Копію повного тексту постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатсьої області від 13 грудня 2023 року отримано в електронному вигляді через кабінет Електронного суду в системі ЄСІТС 29 грудня 2023 року.

За цих обставин постанова про поновлення строку підлягає задоволенню.

Так, згідно зі ст. ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження у справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точним дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду дотримані вимоги вказаних вище норм матеріального та процесуального права як при розгляді справи про порушення митних правил, протокол за скоєння яких складено щодо ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 470 Митного Кодексу України, так і судом при постановленні судового рішення.

Так, з протоколу про порушення митних правил №0826/30500/23, від 08 серпня 2023 року вбачається, що 07.08.2023, о 23 год 49 хв, у зону митного контролю на ділянку «В`їзд» (ЗМК - пасажирська) митного поста «Астей» Закарпатської митниці заїхав легковий автомобіль марки «Nissan», моделі «Leaf», державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , у якому в якості водія слідував громадянин України ОСОБА_1 , який прямував з Угорщини додому в Україну. Формою проходження митного контролю громадянин України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу зелений коридор. До митного контролю ОСОБА_1 подав закордонний паспорт НОМЕР_4 від 15.01.2018. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС України, під час проведення яких було встановлено, що 17.07.2018 через пункт пропуску «Косино» митного посту «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС заяву №224/12-26 щодо факту ДТП та неможливості вивезення за межі митної території України транспортного засобу «MITSUBISHI» моделі «3000GT» (номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 ), ввезеного у митному режимі «транзит». Документи, що підтверджують настання вказаного факту, станом на 08.08.2023, відсутні. Станом на вказану дату зазначений транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться.

Від надання письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Згідно з мережею Інтернет ресурсу (сайт «mobile.de») вартість аналогічного/подібного автомобіля складає 9500 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 08.08.2023 складає 381 551 грн 35 коп (триста вісімдесят одна тисяча п`ятсот п`ятдесят одна грн тридцять п`ять коп). Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «MITSUBISHI», моделі «3000GT», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Болгарії НОМЕР_2 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.

Вказані у протоколі обставини підтверджуються іншими письмовими доказами, які досліджені та перевірені місцевим судом та судом апеляційної інстанції, зокрема: протоколом про порушення митних правил від 08 серпня 2023 року ( а. с. 1-5), поясненнями ( а. с. 9), даними обліку транспортних засобів у пунктах пропуску для автомобільного сполучення за 08.08.2023 (а. с. 10), відомостями за даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску (а. с. 11), доповідною запискою державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста «Астей» ОСОБА_3 (а. с. 12), заява ( а. с. 13).

Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи про порушення митних правил, протокол за вчинення якого складено щодо ОСОБА_1 дотримані вимоги матеріального та процесуального права, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація її дій за ч. 6 ст. 470 МК України, відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам. При цьому, судом апеляційної інстанції береться до уваги і те, що стороною захисту на підтвердження доводів про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не надано жодного доказу, який міг би ставити під сумніви правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

На переконання апеляційного суду, вищенаведеним доказам суд першої інстанції надав належну правову оцінку, правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 470 МК України.

Апеляційний суд визнає безпідставними та необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що виявлення порушення митних правил мало місце щонайменше з 17.07.2018 по 08.08.2023, шестимісячний термін минув, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Відхиляючи твердження адвоката Лобанець І. М. у цій частині, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що диспозиція ч.6 ст.470 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у перевищенні встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Законом України від 08.11.2018 «2612-VІІІ «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» та Законом України №2725-VIII від 16.05.2019 «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про електронні довірчі послуги» статтю 470 МК України викладено в новій редакції, зміни набрали чинності 22.08.2019.

Частина 6 ст. 470 МК України (в редакції від 22.08.2019) передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше, ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність у залежності від конкретного строку перевищення, навіть починаючи з 17 липня 2018 року (день ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу на митну територію України) і до моменту складання протоколу 08.08.2024, ОСОБА_1 своє зобов`язання не виконала, тобто вчинена нею бездіяльність підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, беручи до уваги, у тому числі і те, що 30.07.2023 ОСОБА_4 подав до Запорізької митниці ДФС заяву №224/12-26 щодо факту ДТП та неможливості вивезення за межі митної території України. Докази на підтвердження зазначених обставин відсутні. Тому, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що недотримання ОСОБА_1 вимог митного законодавства України унеможливило вивезення транспортного засобу у встановлений законом строк.

Під час розгляду справи про порушення ОСОБА_1 митних правил за ч. 6 ст. 470 МК України, апеляційним судом не встановлено обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 470 МК України, не тягне за собою адміністративної відповідальності, як не встановлено і дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого Митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про те, що оскільки дії ОСОБА_1 носять триваючий характер, вчинене нею правопорушення виявлене посадовою особою Закарпатської митниці 08.08.2023, що підтверджується протоколом про порушення митних правил та іншими письмовими доказами.

Отже, на підставі наявних у матеріалах справи доказів апеляційний суд дійшов висновку про те, що сумнівів у тому, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила порушення митних правил, передбачене ч.6 ст. 470 МК України, а саме перевищила встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення, більше ніж на тридцять діб, не має.

Отже, вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Лобанець І. М., спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за порушення нею митних правил України.

Також апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації автомобіля - є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушниці, справедливим та відповідає передбаченій ст. 23 МК України меті адміністративного стягнення

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу автомобіля марки «MITSUBISHI» моделі «3000GT», VIN код НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Болгарії НОМЕР_2 , апеляційний суд констатує, що місцевий суд обґрунтовано врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, позицію сторони захисту, те, що ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнає, про що свідчить у тому числі зміст апеляційної скарги, й застосував щодо ОСОБА_1 вид стягнення, який передбачено санкцією ч. 6 ст. 470 МК України, належним чином умотивувавши судове рішення.

Тому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення нею митних правил буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушниці у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством та попередження вчинення нею нових правопорушень.

На інші доводи, які можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і визнаються безпідставними, - без задоволення.

Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не має права самостійно витребовувати докази, викликати свідків, призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту не надано доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції, у тому числі й про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Лобанець І. М. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Лобанець І. М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 13 грудня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 470 МК України, вчинене ОСОБА_1 , - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.