Справа №592/2649/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Катрич О. М.
Номер провадження 33/816/610/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 481 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши в залі суду в м. Суми справу про порушення митних правил № 592/2649/24 за апеляційною скаргою представника Сумської митниці КОВАЛЕНКО Н. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.03.2024, якою провадження у справі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України,

учасників провадження в справі про порушення митних правил:

представника Сумської митниці Коваленко Н.,

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника адвоката Бикова Д. О.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі представник Сумської митниці КОВАЛЕНКО Н. просить скасувати постанову судді та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним за ч. 6 ст. 481 МК та застосувати до нього стягнення в межах санкції цієї статті, оскільки справа була розглянута у відсутність представника митниці, який до суду не прибув через оголошену тривогу, суддею неповно з`ясовані обставини, що мають істотне значення для справи, факт звернення ОСОБА_2 до Волинської митниці Держмитслужби із заявами про продовження терміну перебування т/з на митній території України не спростовує факту порушення ним строків тимчасового ввезення т/з особистого користування та не виключає наявність в його діях складу правопорушення. При цьому звертає увагу на те, що ОСОБА_2 було відомо про необхідність надання належним чином завірених копій документів, що підтверджують неможливість вивезення т/з у встановлені строки: довідку про затримання правоохоронними органами Угорщини, довідку про втрату закордонного паспорту, за яким ввозився даний т/з, довідку про перебування/виключення з військового обліку, тощо та сертифікат про форс-мажорні обставини, але жодного з перелічених документів ОСОБА_2 до Волинської митниці надано не було.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.03.2024 провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч. 6 ст. 481 МК закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Згідно протоколу про порушення митних правил № 344/80500/23 від 20.12.2023 18.12.2023 до митною оформлення у відділ митного оформлення №1 митного поста «Суми» Сумської митниці громадянином України ОСОБА_2 подано митну декларацію типу ІМ40АА №23UA99U1, за якою задекларовано в митному режимі імпорт після тимчасового ввезення товар: «Автомобіль легковий, бувший у використанні, марка AUDI, модель Q7, номер кузова (VIN): НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення 2008, модельний рік виготовлення 2008, тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна 2967 см3, потужність двигуна 176 кВт, місць для сидіння, включаючи місце водія 5, тип кузова універсал, колір чорний, призначений для перевезення людей, колісна формула: 4x4. Ввозиться у разі переселення громадянина на постійне місце проживання в Україну. Відповідає екологічним нормам, не нижче «ЄВРО-4». За наявною інформацією в Єдиній автоматизованій інформаційній системи Держмит служби транспортний засіб Марка AUDI Q7, р.н. НОМЕР_2 , зареєстрований в Литовській республіці, номер кузова (VIN): НОМЕР_3 було ввезено на митну територію України 05.12.2021 через митний пост «Ягодин» Волинської митниці громадянином ОСОБА_2 , який здійснив його переміщення в митному режимі тимчасового ввезення. З метою продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу наявне звернення до митних органів, однак через відсутність підтверджуючих документів дії обставин непереборної сили у продовженні терміну тимчасового ввезення транспортного засобу було відмовлено. Таким чином, ОСОБА_2 перевищив встановлений ч. 1 ст. 380 МК строк тимчасового ввезення транспортного засобу більше ніж на тридцять діб і зазначено, що за такі дії передбачена адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 481 МК.

Вислухавши доводи представника Сумської митниці Нестерова Д. О., який підтримав апеляційну скаргу, доводи ОСОБА_2 та його захисника Бикова Д. О., які просили залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Зокрема, відповідно ч. 1 ст. 486 МК, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, а згідно ч. 2 цієї статті провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у ст. 508 МК, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням. Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (ст. 487 МК).

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи (ч. 4 ст. 526 МК).

Розгляд справи відносно ОСОБА_2 був призначений на 09:00 06.03.2024, але представник Сумської митниці був обмежений у доступі до Ковпаківського районного суду м. Суми через оголошену в Україні та м. Суми масштабну повітряну тривогу, що є загальновідомим фактом та не потребує доказів на підтвердження їх існування.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2023 у справі № 916/3496/20 зазначено, що «чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайних ситуацій. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих Інструкцій та правил цивільного захисту. Зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05.08.2022 № 23). Відповідно до наведених приписів судами запроваджено локальні заходи (план, порядок дій, розпорядження) щодо інформування про сигнал «повітряна тривога» та реагування задля збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, зокрема для їх негайного переходу до укриття.

При вирішенні питання про наявність підстав для відкладення розгляду справи, у якій на початок судового засідання оголошено сигнал «Повітряна тривога» суд має керуватися пріоритетом збереження життя і здоров`я людини, а обов`язком суду є сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, зокрема на участь у судовому розгляді, та виходити з того, що відсутній учасник справи не з`явився в судове засідання з об`єктивних і поважних причин. При цьому присутність особи, яка має право брати безпосередньо участь і виступати у суді, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, у передбачений законом строк і порядок оскаржити постанову у справі, є невід`ємним правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції, а для суддів усіх інстанції важливим елементом законного і справедливого правосуддя.

Принцип рівності сторін в процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі «Домбо Бехер Б.В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands), заява № 14448/88); п. 38 рішення ЄСПЛ від 23.10.1996 у справі «Анкерль проти Швейцарії» (Ankerl v. Switzerland), заява № 17748/91). У іншій справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03, п. 26 і 29 рішення від 15.05.2008). ЄСПЛ констатував, що «принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. У провадженні, які розглядались, важливі процесуальні гарантії були відсутні та що ці процесуальні недоліки, у світлі обставин справи, були достатньо серйозними, щоб піддати сумніву справедливість провадження. Відповідно було порушення п. 1 ст. 6 Конвенції».

Отже, зважаючи на те, що 06.03.2024 представник митниці був обмежений у доступі до правосуддя через оголошену повітряну тривогу, то доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу та підлягають задоволенню.

Є обґрунтованими і доводи представника Сумської митниці Коваленко Н. щодо неповного з`ясування суддею суду першої інстанції обставин, що мають істотне значення для справи.

Так, розглянувши протокол про порушення ОСОБА_2 митних правил № 344/80500/23 від 20.12.2023 і ухвалюючи рішення про закриття провадження у справі через відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що встановлені в судовому засіданні фактичні дані свідчать про об`єктивну неможливість ОСОБА_2 дотриматися встановлених МК строків вивезення т/з за межі митної території України.

Однак, такі висновки судді суду першої інстанції є необґрунтованими і не відповідають як фактичним обставинам справи, так і нормам МК щодо ввезення т/з на митну територію України, а доводи апеляційної скарги представника митниці щодо наявності у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК, заслуговують на увагу, так як знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Згідно протоколу про порушення митних правил № 344/80500/23 від 20.12.2023 18.12.2023 до митною оформлення у відділ митного оформлення № 1 МП «Суми» Сумської митниці громадянином України ОСОБА_2 подано МД ІМ40АА № 23UA99U1, якою задекларовано в митному режимі імпорт після тимчасового ввезення товар: «Автомобіль легковий, бувший у використанні, марка AUDI, модель Q7, номер кузова (VIN): НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення 2008, модельний рік виготовлення 2008, тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна 2967 см3, потужність двигуна 176 кВт, місць для сидіння, включаючи місце водія 5, тип кузова універсал, колір чорний, призначений для перевезення людей, колісна формула: 4x4. Ввозиться у разі переселення громадянина на постійне місце проживання в Україну. Відповідає екологічним нормам, не нижче «ЄВРО-4». За наявною інформацією в Єдиній автоматизованій інформаційній системи Держмитслужби т/з AUDI Q7, р. н. НОМЕР_2 зареєстрований в Литовській республіці, номер кузова (VIN): НОМЕР_3 було ввезено на митну територію України 05.12.2021 через МП «Ягодин» Волинської митниці ОСОБА_2 , який здійснив його переміщення в митному режимі тимчасового ввезення. З метою продовження терміну тимчасового ввезення т/з наявне звернення до митних органів, однак через відсутність підтверджуючих документів дії обставин непереборної сили у продовженні терміну тимчасового ввезення т/з було відмовлено.

Відповідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Тимчасове ввезення на митну територію України т/з особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі т/з, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів (ч. 1 ст. 380 МК), а згідно ч. 6 ст. 380 МК тимчасово ввезені т/з особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких т/з.

Вчинення порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469, ст. 470, ч. 3 ст. 478, ст. 481 МК, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (ст. 268 МК), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК (ч. 1 ст. 460 МК).

У свою чергу, здійснення митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими відповідно до МК регулюється «Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», що затверджений наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657.

Розділ VIII зазначеного Порядку містить визначення терміну «обставини непереборної сили», якими є надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи т/з, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, т/з, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, т/з як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили (п. 5 розділу VIII Порядку).

Разом із заявою подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що перебував на консульському обліку в Посольстві України і 05.12.2021 в режимі тимчасового ввезення на територію України ввіз т/з AUD, Q7 р. н. НОМЕР_2 як нерезидент, який перебував на консульському обліку в Республіці Литва. В січні 2022 року виїхав за межі території України без тимчасово ввезеного автомобіля, де 31.01.2022 його було незаконно затримано поліцією Угорщини та поміщено до слідчого ізолятора до 15.06.2023. До закінчення терміну ввезення т/з на митну територію України та після такого до Волинської митниці неодноразово зверталась від його імені дружина, відповіді якої дали йому розуміння, що триваюча в Україні війна свідчить про існування для нього непереборної сили і що він може виконати своє зобов`язання з вивезення т/з після її завершення. Окрім цього, при поверненні в Україну 23.06.2023 ним було втрачено паспорт для виїзду за кордон, відновлення якого зайняло значний час.

З наявних у матеріалах справи доказів убачається, що дружина ОСОБА_2 дійсно неодноразово зверталася до Волинської митниці з приводу продовження строку ввезення даного т/з на митну територію України, з відповіді яких заявнику було роз`яснено вимоги ст. 380, 460, 481 МК, а листом від 16.10.2023 (а. с. 36) також повідомлено, що Волинською митницею неодноразово надавались відповіді на заяви за вих. № 7.3-17/12756 від 24.11.2022, № 7.3-17/1532 від 09.02.2023, 7.3-17/487 від 13.01.2023 та наголошувалось на необхідності завершення митного режиму тимчасового ввезення т/з AUDI Q7, номер кузова (VIN): НОМЕР_1 та додатково поінформовано ОСОБА_2 , що для ухвалення обґрунтованого рішення щодо продовження терміну перебування вказаного т/з на митній території України, йому разом із заявою, необхідно надати, серед іншого, належним чином завірені копії документів, що підтверджують неможливість вивезення т/з у встановлені строки (довідку про затримання правоохоронними органами Угорщини, довідку про втрату закордонного паспорту, за яким ввозився даний т/з, довідку про перебування/виключення з військового обліку та сертифікат про форс-мажорні обставини).

Однак, станом на 18.12.2023 (подання до митного оформлення МП «Суми» Сумської митниці МД ІМ40АА № 23UA99U1, за якою задекларовано в митному режимі імпорт після тимчасового ввезення т/з у разі переселення громадянина на постійне місце проживання в Україну) документів, які б підтверджували затримання ОСОБА_2 правоохоронними органами Угорщини останній не надав. При цьому необхідно зауважити, що частина доданих ОСОБА_2 до матеріалів справи документів на підтвердження наведених ним обставин викладені іноземною мовою, без офіційного перекладу, що унеможливлює їх перевірку судом апеляційної інстанції на предмет належності і достовірності.

Не надано апеляційному суду і доказів існування обставин, які перешкодили ОСОБА_2 надати належні докази на підтвердження наведених ним обстави під час апеляційного перегляду оскарженого судового рішення.

За приписами ч. 6 ст. 481 МК адміністративна відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення т/з особистого користування та т/з комерційного призначення на митну територію України більше ніж на 30 діб, а так само втрата цих т/з, у тому числі їх розкомплектування.

Слід зазначити, що вказане правопорушення є триваючим, оскільки триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у виді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Апеляційний суд констатує, що у даному випадку не вивезення ОСОБА_2 вищевказаного т/з, що перебуває під митним контролем в режимі тимчасового ввезення, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території України, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку останній перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Оскільки ОСОБА_2 ввіз на митну територію України т/з 05.12.2021 у митному режимі «тимчасове ввезення», зобов`язавшись при цьому вивезти вказаний т/з за межі митної території України, у встановлений ч. 1 ст. 380 МК річний строк, але станом на 18.12.2023 не вивіз т/з, то таким чином він вчинив правопорушення, яке є триваючим, так як його дії щодо невиконання обов`язку вивезти т/з продовжувалися до їх виявлення або припинення відповідним уповноваженим органом.

Відповідно ст. 491 МК, підставами для порушення справи про порушення митних правил є: безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що законодавець не пов`язує можливість накладення стягнення на особу за вчинення правопорушення в залежності від часу його скоєння, а пов`язує таку можливість з дня виявлення такого правопорушення у передбачений законодавством спосіб.

20.12.2023 головним державним інспектором ВМО № 1 МП «Суми» Сумської митниці ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил № 344/80500/23.

День складання протоколу про порушення митних правил це юридичний факт, який засвідчив момент виявлення митним органом вчиненого ОСОБА_2 триваючого правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.481 МК.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК, є безпідставним, а тому постанова судді підлягає скасуванню із притягненням останнього до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

Санкцією ч. 6 ст. 481 МК передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких т/з.

Враховуючи всі обставини справи, ступінь вини особи, характер та спосіб вчинення правопорушення, а також особу правопорушника, апеляційний суд вважає, що на ОСОБА_2 необхідно накласти штраф в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність правопорушника за вчинення вказаного адміністративного правопорушення відповідно вимог ст. 34, 35 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

За таких обставин, апеляційна скарга митниці підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Сумської митниці КОВАЛЕНКО Н. задовольнити.

Постанову судді Ковпаківського районного м. Суми від 06.03.2024 відносно ОСОБА_1 скасувати через неправильне застосування норми матеріального права та ухвалити нову постанову.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 грн.

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП, у разі не сплати правопорушником штрафу у строк, установлений законом, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов