Справа № 761/7901/24 Суддя в суді першої інст. - Мартинов Є.О.
Провадження № 33/824/3760/2024 Суддя-доповідач - Дрига А.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 вересня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Дрига А.М.,

за участю адвоката - Вознюка В.А.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Вознюка В.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 7 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді місцевого суду:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинене за таких обставин.

13 лютого 2024 року о 01 годині 28 хвилин по вул. Ружинська, 19-А в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hyundai Accent», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку, проводився за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», результат тесту 1,58 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Вознюк В.А. оспорюючи наведені в постанові судді місцевого суду фактичні обставини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підстави та обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить: поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 7 червня 2024 року, а також скасувати постанову та закрити провадження в справі за протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Зокрема, встановлено, що відеоматеріали не містять безперервної фіксації події, відеозапис із реєстраторів переривався неодноразово, тобто доданий до протоколу відеозапис на DVD диску, змінювався (коригувався), що грубо порушує вимоги Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне право рушення в органах поліції. Зазначене свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Разом з тим, в протоколі не конкретизована суть адміністративного правопорушення, за яких підстав поліцейський вважав, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки не зазначено, які саме ознаки сп`яніння були виявлені в нього, згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також поліцейські, під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, на вимогу останнього, документи на прилад Драгер не надали, чим порушили вимоги Інструкції.

Зокрема, вказує, що ОСОБА_1 пройшовши огляд на стан сп`яніння та нібито визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних сумнівів щодо доведеності вини.

Крім того, апеляційна скарга містить у собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки останнє судове засідання у справі щодо ОСОБА_1 проводилось 7 червня 2024 року та в кінці судового засідання суд повідомив, що судове рішення буде оголошено 10 червня 2024 року, однак, станом на 22 червня 2024 року ні захиснику, ні ОСОБА_1 судове рішення не видавалось. За таких обставин, вважає, що є підстави для поновлення процесуального строку на оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 7 червня 2024 року.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 7 червня 2024 року, а апеляційна скарга подана захисником 22 червня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки ОСОБА_2 в судовому засіданні присутнім не був, копію постанови не отримував, а тому наявні об`єктивні причини для поновлення пропущеного строку.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.9-а) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, суддя обґрунтував доказами, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, роздруківці приладу "Драгер", результат огляду - 1,58 проміле, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відеозаписі події з бодікамери поліцейського.

Сукупності доказів суддя надав належну правову оцінку і дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише стояв біля припаркованого автомобіля, спростовується відеозаписом події, під час якої ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, навпаки повідомив працівникам поліції, які ділянки дороги він проїхав, керуючи транспортним засобом та куди мав намір поїхати з метою паркування автомобіля. Жодних висловлювань про те, що він не керував транспортним засобом запис не містить.

Твердження про те, що відеозапис події є неповним, не може тягнути за собою автоматичне визнання його недопустимим джерелом доказів, оскільки на ньому зафіксовані як дані про визнання особою факту керування транспортним засобом, так і процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" при проведенні огляну на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Посилання апеляційної скарги на те, що працівники поліції на вимогу ОСОБА_1 не надали документи на прилад «Драгер», апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до розділу ІІ інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З матеріалів справи вбачається, що дані вимоги працівниками поліції дотримано.

Таким чином, доводи апеляційної скарги правильності висновку судді про доведеність належними і допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не спростовують.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Порушень норм процесуального права, які б слугували підставою для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Вознюку В.С. строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 7 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Вознюка В.А. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 7 червня 2024 щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига