Справа № 159/4511/24
Провадження № 3/159/2153/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований,

за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 08.07.2024 о 10.45 в м. Ковелі на вул. Варшавська всупереч вимог статті 32 Закону України «Про Національну поліцію», не виконав законну вимогу працівника поліції, а саме не пред`явив документи, які посвідчують його особу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечив вину у вчиненні правопорушення, вказав на неправомірність дій працівників поліції щодо зупинки його транспортного засобу, неправомірність вимоги надати документи, що посвідчують його особу. До заяви долучив документи про майновий та сімейний стан.

Представник ОСОБА_1 адвокат Татарин В.М. також направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала заяву свого довірителя та просила закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові докази у справі, переглянувши долучений до справи відеозапис, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі поданих доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозиція статті 185 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011 в справі 1-28/2011, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Правопорушення, відповідальність за яке встановлена статтею 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані; про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за статтею 185 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених судом доказів: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №964733 від 08.07.2024, де зафіксовані дата, час, місце вчинення правопорушення; протоколом про адміністративне затримання серії АЗ №019564 від 08.07.2024; копіями протоколу №1298 про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, акту про відмову військовозобов`язаного отримувати направлення для проходження обстеження та медичного огляду від 08.07.2024; електронним рапортом працівника поліції про надходження зі служби 102 повідомлення про зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який перебуває у розшуку РТЦК; рапортом працівника поліції від 08.07.2024; відеозаписом з місця події.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Так, з відеозапису нагрудної відеокамери поліцейського встановлено, що на автодорозі поліцейський зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , представився та попросив надати документ, що посвідчує його особу. Пояснив причину зупинки і роз`яснив водію положення національного законодавства щодо переліку документів, які зобов`язана особа пред`явити у період воєнного часу. Таку вимогу ОСОБА_1 не виконав. Згодом підійшов працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 , також відрекомендувався, просив надати військо-обліковий документ, запитав з приводу часу оновлення даних. ОСОБА_1 відмовився повідомляти ці обставини та надавати документи.

Працівники поліції за номерами транспортного засобу встановили особу ОСОБА_1 , працівник ІНФОРМАЦІЯ_3 встановив, що ОСОБА_1 після досягнення 27 річного віку не отримував військово-обліковий документ.

Поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП, запропонував проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_3 , після відмови повідомив про затримання на три години, роз`яснив права і право на правову допомогу, намагався вжити заходів для повідомлення центру з правової допомоги про виклик адвоката.

У цей період ОСОБА_1 самостійно зателефонував до особи, яка надала йому юридичну консультацію (телефон був ввімкнутий на гучномовець) Після того, як співрозмовник ОСОБА_1 у телефонній розмові почав нецензурно лаятися та ображати поліцейського, останній запропонував закінчити розмову і запитав у ОСОБА_1 про необхідність запросити адвоката. Загалом ОСОБА_1 близько 40 хвилин проводив телефонні розмови у присутності поліцейських. Поліцейський оголосив протокол затримання, від підписання якого ОСОБА_1 відмовився.

Отже ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського надати документ, що посвідчує особу.

Така вимога поліцейського є законною.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

У період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» із 05:30 год. 24.02.2022 року на всій території Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався.

Частиною 5 статті 24 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, беруть участь у здійсненні заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів спільно з представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також здійснюють адміністративне затримання та доставлення до цих центрів та органів призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення з підстав незаконності зупинки транспортного засобу та перевірки документів, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. З відтвореного відеозапису вбачається, що наполегливу вимогу поліцейського, обґрунтовану положеннями Закону України «Про Національну поліцію», пред`явити документ, який посвідчує особу, а також військово-обліковий документ, ОСОБА_1 упродовж тривалого часу так і не виконав, що становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП. Спосіб спілкування з працівником поліції, тривале ігнорування його запитань та розмови із сторонніми особами по телефону свідчать про явну неповагу до працівника поліції, як до представника держави.

Досліджені докази не викликають жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Таким чином у суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Визначаючи вид стягнення для ОСОБА_1 , враховую конкретні обставини вчинення правопорушень, особу порушника, його вік, сімейний та майновий стан, наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що відносно останнього необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП, пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 в доход держави.

Керуючись статтями 33, 40-1, 221, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень (Штраф підлягає сплаті за такими реквізитами - Отримувач: ГУК у Волин.обл/м.Ковель/21081100, Номер рахунку (IBAN) UA0003564, Код отримувача (ЄДРПОУ): 38009371. Справа №159/4511/24, протокол серії ВАВ №964733 від 08.07.2024).

Штраф має бути сплачений добровільно протягом 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, відповідно до ч.2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови штраф підлягає стягненню в подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Судовий збір підлягає сплаті за такими реквізитами Отримувач коштів: ГУКу м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106. Справа №159/4511/24, протокол серії ВАВ №964733 від 08.07.2024).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СуддяТ. В. Денисюк