справа № 165/1791/24
провадження №3/165/704/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2024 року м. Нововолинськ
Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ференс-Піжук О.Р.,за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Галащука С.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,не працює,-
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
07 квітня 2024 року о 13 год. 04 хв. ОСОБА_1 , в м.Нововолинськ, по вулиці Сокальській керував транспортним засобом «Сitroen Berlingo», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками сп`яніння (запах з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин вказаних у протоколі, пояснивши, що в день поїздки алкоголю не вживав, повертався з родиною з дачного масиву і був безпідставно зупинений працівниками поліції. Вважає, що оскільки не допустив жодного порушення ПДР, то не зобов`язаний був виконувати вимоги поліцейського.
Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Галащук С.Ю. звернувся до суду з клопотанням про закриття справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм положень ПДР України, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», давали право працівникам поліції здійснити зупинку транспортного засобу від керуванням ОСОБА_1 . Тобто, наголошує, що зупинка транспортного засобу була безпідставною, а відтак, всі наступні вимоги працівників поліції у формі пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, він не був зобов`язаний виконувати, і, відповідно, всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. У зв`язку з наведеним, просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, врахувавши дані про його особу, зокрема вік, стаж за кермом та потребу у експлуатації транспортного засобу.
На підтвердження доводів заперечення обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, за клопотанням представника адвоката Галащука С.Ю., в суді заслухано пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що приходяться особі, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідно дружиною та дочкою.
Свідок ОСОБА_2 пояснила в суді, що перебувала в автомобілі, яким керував її чоловік. Транспортний засіб зупинили працівники поліції, але вона не чула, яку саме вимогу пред`явили поліцейські водієві. Зазначила, що, якби чоловік зранку випив спиртного, то вона б не дозволила йому сісти за кермо. Також пояснила, що різкого запаху алкоголю з рота, вона від чоловіка не відчула, він просто спітнів.
Свідок ОСОБА_3 в суді пояснила, що їхали в автомобілі під керуванням батька з городу, де фізично попрацювали. Коли майже доїхали додому, то позаду їхала службова машина працівників поліції, які за допомогою проблискових маячків та сигналу зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Батько вийшов з машини, відкрив багажник. Працівник поліції сказав, що чути запах, запитав батька чи він вживав і запропонував подихати. Зазначає, що не чула від батька запаху алкоголю і не бачила, щоб він цього дня вживав спиртне. Наголосила, що перебувала в машині з дитиною.
Незважаючи на заперечення особи, що притягується до адміністратитвної відповдальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Галащука С.Ю., обставини, зазначені у протоколі та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються матеріалами адміністративної справи, доданими до протоколу а саме: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), де зафіксовано, що водій від проходження огляду відмовився, що засвідчено його особистим підписом, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів (а.с.4), поясненням водія ОСОБА_1 від 07.04.2024, де він повідомляє, що вживав алкогольні напої напередодні ввечері, сьогодні думав, що витверезився, тому сів за кермо, щоб довести рідних додому (а.с.5), відеофайлами, які знаходяться на DVD-R диску (а.с.10), де зафіксовано перебіг подій, що мали місце 07.04.2024 в обідню пору на вулиці Сокальській в м.Нововолинську, а саме: спілкування інспектора СРПП ОСОБА_4 з водієм транспортного засобу, після перевірки реєстраційних документів на відповідність стану автомобіля, який технічно переобладнаний. Чітко видно та чути, що інспектор СРПП, після запитання до водія, чи вживав він алкогольні напої, висловлює вимогу до ОСОБА_1 щодо проходження в установленному порядку огляду на стан сп`яніння, а водій відмовляється від проходження огляду у всиановленому законом порядку. При цьому інспектор озвучує характерні ознаки стану водія на момент зупинки, зокрема різкий запах алкоголю з рота, почервоніння шкірного покриву обличчя. Також інспектор СРПП роз`яснює водію підстави адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
З пояснень інспектора СРПП відділу поліцейської діяльності (сел.Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Баранчука В.П., встановлено, що приблизно о 13 год. 07.04.2024 він разом з інспектором СРПП ОСОБА_5 проводили патрулювання по вулиці Сокальській в місті Нововолинську і коли переїзджали залізничний переїзд, то розминалися з автомобілем «Сitroen Berlingo», і зауважили, що пасажири вказаного авмтомобіля сидять спиною до водія, в зв`язку з чим вирішили перевірити відповідність технічного стану автомобіля реєстраційним документам. Крім цього, через відкрите вікно та мінімальну відстань, зауважили, що у водія вказаного автомобіля є надмірне почервоніння обличчя. Здійснили розворот службовим автомобілем в районі митного поста в м.Нововолинську і поїхали за автомобілем марки «Сitroen Berlingo», якого зупинили неподалік ТСЦ МВС України. Коли він перевіряв відповідність транспортного засобу реєстраційним документам, то відчув від водія ОСОБА_1 різкий запах алкоголю з рота, тому відразу запропонував йому пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що отримав відмову. При цьому водій пояснював, що звечора пив алкогольні напої. Роз`яснив ОСОБА_1 , що за відмову від проходженя огляду, наступає відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Наголосив, що водій був відсторонений від керування транспортним засобом відповідно до вимог ст.266 КУпАП, і дав письмове зобов`язання не керувати транспортним засобом протягом 24 годин. (а.с.7)
Свідок ОСОБА_5 , як інспектор СРПП, перебував в складі добового наряду з інпектором СРПП ОСОБА_4 і патрулюючи м.Нововолинськ, на вулиці Сокальській зауважили транспортний засіб «Сitroen Berlingo», який є вантажним, але у ньому перебували пасажири. Тому було прийнято рішення його зупинити. Коли водій зупинився, то першим до нього підійшов інспектор ОСОБА_4 . Зазначив, що під час спілкування з водієм, відчули запах алкоголю з рота. Водій сказав, що це запах одеколону. Запропонували пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився. Попередили, що за відмову відповідальність аналогічна тій, що і за керування транспортним засобом в нетверезому стані. Пройти такий огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 також відмовився. Водій був відсторонений від керування транспортним засобом, про що написав зобов`язання. ОСОБА_1 з пасажирами додому доставили службовим автомобілем.
Відповідно до 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю стверджується зібраними дослідженими в судовому засіданні доказами.
У протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 196662 від 07.04.2024 щодо ОСОБА_1 зафіксовано наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу, під його керуванням поліцейським, зокрема: запах з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, а також відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку; поясненнями ОСОБА_1 стосовно вживання алкоголю ввечері напередодні, письмовою розпискою ОСОБА_1 , про те, що він зобов`язується не керувати транспортним засобом протягом 24 годин.
Дослідженими доказами спростовано пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на заперечення винуватості водія у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З огляду на досліджені та вище проаналізовані належні та допустимі докази, доводи адвоката Галащука С.Ю. про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а відтак, і про неналежність та недопустимість усіх здобутих у даній справі доказів, є неспроможними.
Слід зазначити, про те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не перебуває у прямому причинному зв`язку із обов`язком водія пройти, у встановленому законом порядку, відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, а предметом доказування у даній справі є саме фактичні дані щодо відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, які окреслені диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП. За умови незгоди із причинами зупинки транспортного засобу, особа не позбавлена, у встановленому процесуальним законом порядку, права оскаржити такі дії працівників поліції, вважаючи їх незаконними та свавільними.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції).
Як встановлено під час розгляду справи, поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, маючи підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, озвучивши та описавши у протоколі та доданих до нього документах ознаки такого стану, висловив законну вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а водій, в свою чергу, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, приходжу до висновку, що вони є достатніми та такими, що поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`ягніння.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, даних про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» до стягнення з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 605,60 грн.
Керуючись ст.40-1, ст.283, ст.284 КУпАП, на підставі ч.1 ст.130 КУпАП,-
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, відповідно до ст.308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Постанову можна оскаржити до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її винесення відповідно до ст.294 КУпАП.

Суддя підпис Орися Ференс-Піжук