Справа№464/4751/24
пр.№ 3/464/1959/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко Олена Валеріївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання (у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення): АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

за ч.5 ст.126 КУАП,

у с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 20 червня 2024 року о 22.00 год по вул.Луганська, 18 у м.Львові повторно протягом року керував автомобілем марки «ВАЗ 21033» номерний знак НОМЕР_2 без посвідчення водія, будучи постановою Франківського районного суду м.Львова від 29 листопада 2023 року (справа № 465/7522/23) притягнутий до адміністративної відповідальності до штрафу у розмірі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років за вчинення 13 вересня 2023 року правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУАП.

До такого висновку суддя дійшов з огляду на наступне.

У ст.280 КУАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17 сформульовано правовий висновок про те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За диспозицією ч.5 ст.126 КУАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а приписами ч.4 ст.126 КУАП заборонено керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

У силу приписів ст.15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Правила дорожнього руху затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 (із змінами та доповненнями), відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Як унормовано п.п.1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії п.2.1а Правил дорожнього руху України.

Порушення ОСОБА_1 вимог п.2.1а ПДР України та доведеність вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУАП, стверджується наданими органами поліції та безпосередньо дослідженими суддею в порядку КУАП доказами у відповідності до ст.251 КУАП:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 637920 від 20 червня 2024 року, що за формою та змістом відповідає вимогам ст.256 КУАП, та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

відеозаписом з місця події з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, де зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем без посвідчення водія, останнім такий факт визнано та повідомлено, що посвідчення водія не отримував, а сам автомобіль нещодавно придбав, ствердив про притягнення до адміністративної відповідальності за аналогічне порушення;

довідкою Управління патрульної поліції у Львівській області, згідно з якою за даними інформаційного порталу Національної поліції України підсистеми «Пошук посвідчення водія» відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 ;

рапортом працівника події із викладенням хронології події порушення.

Підсумовуючи наведене, перелічені докази, за відсутності підстав сумніву в достовірності таких, є належними, допустимими та у своїй сукупності достатніми для висновку вчинення правопорушення та вини у цьому правопорушника. Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст.247 КУАП та доводили протилежне, відсутні.

Доводів та доказів, які б були предметом дослідження у суді, правопорушник не надав, до суду на розгляд справи неодноразово викликався, проте не з`явився, причини неявки не повідомив та від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи, явку захисника для представлення інтересів не забезпечено. Повістки надсилались за місцем проживання (перебування) рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення. За наявним рекомендованим повідомленнями, повернутими до суду без вручення з підстави - «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому відповідно до п.99-1 Правил поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року за № 270 (з наступними змінами), правопорушник є належно повідомленим про розгляд справи.

Додатково правопорушник повідомлявся за місцем реєстрації місця проживання за даними Єдиного державного демографічного реєстру, який функціонує у відповідності Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Інші засоби зв`язку у матеріалах справи відсутні.

Для отримання інформації щодо стану розгляду судових справ функціонує офіційний вебпортал «Судова влада України», за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, відомості про дату та час розгляду такої.

З урахуванням, що судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, виходячи із положень ч.1 ст.268 КУАП, суддя вважає за можливе розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, явка у даній категорії справ не є обов`язковою. Суддя оцінює таку поведінку правопорушника як небажання особисто приймати участі при розгляді справи у суді, оскільки з часу складення протоколу про адміністративне правопорушення, про що було достовірно відомо, жодним чином не цікавився станом слухання справи.

За вчинене порушник підлягає адміністративній відповідальності. Санкція ч.5 ст.126 КУАП якої є безальтернативною, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Беручи до уваги наведене, на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

До такого висновку суддя дійшов з урахуванням постанови Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, якою установлено можливість позбавляти права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Щодо додаткового адміністративного стягнення, то суддя враховує наступне.

Як регламентовано, ст.28 КУАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилучення за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові, з відрахуванням витрат на реалізацію вилученого предмета. Ця норма не містять імперативної вимоги, щоб транспортний засіб перебував у приватній власності порушника.

Унаслідок оплатного вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, його власник отримує грошову компенсацію, що не порушує принципу «пропорційності втручання в право власності» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До того ж у ч.ч.4, 5 ст.319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує і не може бути використана на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник речі повинен нести ризик передання його у володіння чи користування іншій особі, яка своєю недобросовісною поведінкою може спричинити йому негативні наслідки, у тому числі й позбавити права власності.

З огляду на неодноразовий систематичний ступінь суспільної небезпечності вчинених діянь з використанням джерела підвищеної небезпеки, грубе порушення правил дорожнього руху, що є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, адже правопорушник продовжує керувати транспортним засобом не маючи на це законних прав, доцільним та дієвим застосувати оплатне вилучення транспортного засобу. Перешкод для такого не встановлено.

Оскільки на правопорушника накладено адміністративне стягнення, то відповідно до ст.40-1 КУАП з нього на користь держави підлягає до стягнення судовий збір. Обставини, які надавали право на звільнення від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст.221, 251, 252, 283, 284 КУАП,

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 років з оплатим вилученням автомобіля марки «ВАЗ 21033» номерний знак НОМЕР_2 .

Стягнути із ОСОБА_1 605,60 грн судового збору на користь держави.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв. обл./Львів. обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA 0013001, код класифікації доходів бюджету: 21081300 (у порядку виконавчого провадження: стягувач Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, ).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, код отримувача код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (у порядку виконавчого провадження: стягувач Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ).

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін відповідно до вимог ст.ст.307,308 КУАП з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО