Справа № 203/4225/24
Провадження № 3/0203/1856/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

27.08.2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Смольняков О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, пенсіонерки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за ст. 173-2 ч.1 КУпАП,

встановив:

До кіровського районного суд м. Дніпропетровськ надійшов протокол про адміністративне правопорушення ВАВ Серії №013531, відповідно до якого 10.08.2024 року, в 23.00, за місцем мешкання АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 сварилась із співмешканцем ОСОБА_2 та завдала йому фізичного болю, вдаривши стаканом з пивом по голові, чим вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру.

ОСОБА_1 знаючи про наявність стосовно неї справи про адміністративне правопорушення, не з`являвся, поштову кореспонденцію отримав.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Оскільки, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою про місце та час розгляду справи щодо неї, до суду не з`явилась, доходжу висновку про можливість розгляду справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Положення ст.280 КУпАП, передбачають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В свою чергу факт вчинення домашнього здійснюється у формі приватного обвинувачення, тобто факт вчинення фіксується за заявою саме потерпілої особи. Отже, посадова особа яка складає протокол не може самостійно, без заяви потерпілого, стверджувати про факт домашнього насильства, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучена заява потерпілого про вчинення домашнього насильства відносно нього, а суд не може самостійно отримати таку заяву, то неможливо стверджувати про те, що ОСОБА_2 бажає притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.252 КУпАП та загальних норм Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О.Смольняков