справа № 492/169/24
ПОСТАНОВА

про повернення протоколу про адміністративне правопорушення

для належного оформлення

02 лютого 2024 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 321784 від 23 січня 2024 року, ОСОБА_1 23 серпня 2024 року о 13 год. 50 хв., по вул.Центральна, с.Веселий Кут Болградського району Одеської області, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, правопорушення скоєно повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що при складанні протоколу суттєво порушені вимоги ст. 256 КУпАП, які не дають можливості суду розглянути справу по суті з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Виходячи зі змісту ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також з`ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення за якою складено протокол.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність зокрема за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, виражається у формі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням особи до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі прямого чи непрямого умислу.

Згідно ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Всупереч зазначених норм у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 321784 від 23 січня 2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 , належним чином відповідно до приписів диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП не розкрита суть вчиненого адміністративного правопорушення, тобто не зазначені ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме не зазначена ознака повторності правопорушення, склад, якого зокрема передбачено в ч. 4 ст. 126 КУпАП, а також не зазначено умисел (прямий або непрямий), тобто, що ОСОБА_1 робив це умисно, чи усвідомлював протиправний характер своєї дії, передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків. Також, в протоколі зазначено дату вчинення адміністративного правопорушення «23 серпня 2024 року», що об`єктивно не відповідає дійсності.

За таких обставин виникає питання щодо присутності об`єктивної сторони правопорушення та присутності складу правопорушення.

Звертаю увагу, що Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі за текстом Інструкція), затвердженою наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 деталізовано вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та порядку його складення.

Згідно з п. 10 Розділу ХV Інструкції записи здійснюються розбірливим почерком, однак у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , записи про особу, яка притягається до відповідальності, суть правопорушення здійснені нерозбірливим почерком, що перешкоджає встановленню фактичних обставин справи, внаслідок чого порушується право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, знати у чому вона обвинувачується, а відтак і право на її захист.

Також, в порушення вимог п. 1 Розділу II Інструкції, яка передбачає, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення, однак до протоколу про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив однорідне правопорушення, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню (постанова, яка повинна мати відповідні реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію), оскільки додана до протоколу довідка сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області не є доказом наявності в діях ОСОБА_1 повторності вчинення адміністративного правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП.

Звертаю увагу, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не оформлені належним чином, оскільки копії документів, додані до протоколу належним чином не засвідчені та не оформлені, що позбавляє суддю переконатися в належності документів, тому при доопрацюванні протоколу про адміністративне правопорушення до протоколу необхідно додати документи належним чином оформлені.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам роз`яснено, що у випадках, коли судом буде встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено без додержання вимог ст. 256 КУпАП він повертається постановою суду відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Згідно роз`яснень, що викладені у п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17 жовтня 2014 року № 11, судам роз`яснено, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без додержання вимог ст. 256 КУпАП вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Особи, уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, зобов`язані дотримуватися положень КУпАП, які регламентують не тільки стадію адміністративного розслідування, але й положення загальної частини адміністративно-деліктного провадження у питаннях мети, завдання та принципів регулювання правовідносин, пов`язаних з адміністративною відповідальністю, строку накладення адміністративного стягнення, строків й порядку направлення справи для розгляду до уповноваженого органу і строків розгляду справи таким органом й, зокрема, судом, відносно якої за законом встановлені нетривалі часові рамки їхнього розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 11-1219сап19.

При цьому, у справі Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v.Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі Карелін проти Росії (Karelin v. Russia, заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ також встановив порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення уточнив в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть правопорушення, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняти у справі законного й обґрунтованого судового рішення, тому без усунення зазначених недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Не відповідність складеного протоколу вимогам ст. 256 КУпАП та інших матеріалів справи не дає можливість здійснити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення і, як наслідок, здійснити розгляд адміністративної справи по суті та прийняти обґрунтоване та законне рішення по ній, оскільки відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях, у зв`язку з чим суддя прийшов до висновку про повернення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП органу, який склав зазначений протокол, для належного оформлення.

Зазначаю, що при додатковому опрацюванні необхідно долучити до матеріалів справи відповідні документи, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, дані про особу тощо. В разі потреби, необхідно витребувати та приєднати до матеріалів справи інші документи, надання яких покладено на орган, який направляє справу до суду.

Крім того, звертаю увагу на те, що згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Відповідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

При доопрацюванні справи про адміністративне правопорушення необхідно усунути вищенаведені недоліки з дотриманням при цьому вимог ст. 38 КУпАП.

Керуючись вимогами ст. ст. 1, 7, 8, 9, 33, 126, 221, 245, 251, 252, 255, 256 КУпАП, суддя, -

постановив:

Протокол про адміністративне правопорушення серій ААД № 321784 від 23 січня 2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та справу про адміністративне правопорушення - повернути до Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.