Справа № 199/6542/24
ПОСТАНОВА

іменем України

27 серпня 2024 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої фінансистом у ТОВ «Опріорі Проджект», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,-

- за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Бартош-Стрєльникова А.В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 012358 від 13.08.2024 зазначено, що 04.08.2024 приблизно о 15:30 годині за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 виражалась нецензурною лайкою та чіплялась до ОСОБА_2 , внаслідок чого порушила громадський порядок і спокій громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з обставинами викладеними у протоколі не погодилась, своєї вини у вчиненому правопорушенні не визнала, вказавши про те, що 04.08.2024 вона зі своєю матір`ю перебувала за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де займались консервацією. В ході консервації у них виникла необхідність взяти пусті банки, які зберігались у коморі, яка знаходиться у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 . Коли вона спустилась до дверей комори, то не могла їй відчинити, оскільки замок дверей був зіпсований. Через деякий час у неї все ж таки вийшло відкрити двері та зайти до приміщення комори. В цей момент в коморі хтось був. Це була сусідка з верхнього поверху ОСОБА_3 . Коли вона зайшла до комори, ОСОБА_2 почала на неї кидатися та висловлюватися в її адресу лайкою. Після чого до приміщення комори прибігла її мама та неповнолітній син, які їх розборонили. Громадський порядок спокій громадян вона не порушувала. Між нею та сусідами зверху ОСОБА_3 та її донькою ОСОБА_4 виникають постійні сварки з 2021 року через використання комори, розташованої в підвальному приміщенні будинку.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 04.08.2024 жодних конфліктних ситуацій з ОСОБА_1 у неї не виникало. ОСОБА_1 в її адресу не виражалась нецензурною лайкою та за руки не тримала. Їй взагалі не зрозуміло чому саме відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в її сторону висловлювала лайку та тримала за руки мати ОСОБА_1 ОСОБА_5 .

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Так, статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальності за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. Санкція ст. 173 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення, визначає межі судового розгляду і є доказом у справі.

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому не зазначено, що ОСОБА_1 порушив громадський порядок і спокій громадян, тобто у протоколі не викладено всіх ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Разом з тим, з долучених представником потерпілої ОСОБА_2 адвокатом Бартош-Стрєльниковим А.В. матеріалів, а саме: копії висновку спеціаліста № 2386 від 07.08.2024 відносно потерпілої ОСОБА_2 та копії заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України, направленої до ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, встановлено, що напад та виявлені у потерпілої ОСОБА_2 тілесні ушкодження спричинені особою жіночої статі, віком приблизно 60-65 років, яка є рідною матір`ю ОСОБА_1 , разом із неповнолітнім сином ОСОБА_1 ОСОБА_6 , тобто не особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Жодних пояснень будь-яких свідків чи очевидців, які б доводили неправомірну поведінку ОСОБА_1 у громадському місці, її образливе чіпляння до громадян та інші подібні речі, що порушують громадський порядок і спокій громадян, матеріали справи не містять.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність доказів, які свідчили про те, що ОСОБА_1 04.08.2024 приблизно о 15:30 годині за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 виражалась нецензурною лайкою та чіплялась до ОСОБА_2 , внаслідок чого порушила громадський порядок і спокій громадян.

Інших доказів вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, не може бути єдиною підставною для притягнення до адміністративної відповідальності та не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Відповідно до положень ст. 1 та ч. 1 ст. 2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена ст. 62 Основного Закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Отже, на переконання суду, не доведено поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 та наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, тоді як, відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність поставленого у вину працівником поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко

27.08.2024