Справа №482/65/24
Провадження № 33/812/453/24
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 вересня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Качана Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області під головуванням судді Баранкевич В.О. у приміщенні цього суду 24 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №559586, який складений 30 грудня 2023 р. о 03 год. 15 хв., водій ОСОБА_1 30 грудня 2023 р. о 03 год. 04 хв. в м. Нова Одеса, по вул. Торговій, біля буд. № 2, керував транспортним засобом Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу DRAGER «ALKOTEST» №6810, результат якого встановив 0,49 проміле, тест №1782. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9-А Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Вказаний протокол разом з іншими документами був скерований органами поліції на розгляд до Новоодеського районного суду Миколаївської області.

В судове засідання в суд першої інстанції ОСОБА_1 не з`явився. Захисник адвокат Дмитренко І.М. надіслав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та ознак адміністративного правопорушення, посилаючись на численні порушення, що допущені працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, які свідчать про недотримання процедури огляду водія, а саме у протоколі не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, у справі відсутнє направлення на огляд водія, водія не було відсторонено від управління транспортним засобом, долучений поліцейськими відеозапис події не відповідає вимогам підзаконних акті та інструкцій, а тому є недопустимим доказом.

Постановою судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24 липня 2024 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись із постановою суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що транспортний засіб ОСОБА_1 було зупинено без пояснень і без притягнення до відповідальності за порушення ПДР. На відеозаписі, долученому до матеріалів адміністративної справи, міститься його розмова з поліцейськими: на 03 хв. 15 сек., де він повідомляє поліцейським про те, що не вживав алкоголь; на 03 хв. 33 сек. він повідомив поліцейським, що вживав лікарський препарат, який може містити запах спирту; на 04 хв. 01 сек. ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на місці за допомогою газоаналізатору, при цьому не повідомлено, чого він має проходити огляд на місці, і які саме ознаки сп`яніння були виявлені; на 04 хв. 31 сек. поліцейський, в процесі готування газоаналізатору до роботи, єдиний раз каже йому, що «можна на місці пройти, так у медичному закладі», при цьому, що саме пройти він не уточнює. В подальшому, поліцейський не запитав його, чи згоден він з результатами тесту і чи не бажає він його перевірити у медичному закладі. Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу суду, що він не є фахівцем у галузі права і на момент зупинки поліцейськими не був ознайомлений зі змістом ст. 266 КУпАП та інших нормативних документів, які регламентують питання направлення водіїв на стан сп`яніння, а поліцейськими не було роз`яснено його права і обов`язки під час огляду, та, що у разі незгоди з результатами огляду на місці він може пройти огляд у медичному закладі. До того ж на відеозаписі момент проведення огляду належним чином не відображено, результати огляду непомітні, що відбувалося на дисплеї газоаналізатору також непомітно. Також, на 16 хв. 54 сек. містяться запис незаконної поведінки поліцейських, а саме їх розмова з його дівчиною, яка звинувачує поліцейського у тому, що вони систематично вимикали нагрудні відеореєстратори, а коли засоби фіксації були вимкнені, то вимагали у ОСОБА_1 хабар за те, щоб відпустити. Сам відеозапис зупинки транспортного засобу датований 30 грудня 2023 р. о 03:03 год., а розмова з поліцейським починається лише о 03:09 год., тобто відсутній фрагмент з 6 хвилинами розмови. ОСОБА_1 стверджує, що поліцейськими кілька разів здійснювався запис розмов з ними, однак до суду було надано лише один фрагмент запису. На 36 хвилині відеозапису він пише пояснення під диктовку поліцейського, оскільки він такої процедури раніше не проходив, то і не розумів, що повинен писати пояснення сам, а не під диктовку поліцейського, який прямо зацікавлений у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. На 42 хв. 22 сек. запису помітно, що він не знайомий взагалі зі змістом ст. 130 КУпАП та даючи пояснення він думав, що таким чином пояснює запах спирту від медпрепарату і на цьому дії щодо нього будуть з боку поліцейських завершені. Однак, як потім з`ясувалося, поліцейські скерували матеріали до суду, хоча на відеозаписі поліцейські жодним чином не повідомляють його про те, що матеріали будуть розглядатися судом і які наслідки має необізнаність щодо порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння. Крім того, відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення Газоаналізатор «Drager Алкотест 6810» не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Між тим, відповідно до наказу МОЗ від 10 лютого 2010 р. № 95, строк дії свідоцтва даного приладу вичерпаний 10 грудня 2015 р.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 як водія на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки, який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Качана Р.Ю., який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частин 1-3 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок огляду особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, врегульований також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Так, відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Висновок суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підтверджений сукупністю проаналізованих судом першої інстанції зібраних органом поліції доказів, які є взаємопов`язаними та узгоджуються між собою:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №559586 від 30 грудня 2023 р., в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 30 грудня 2023 р. о 03 год. 04 хв., рухаючись в м. Нова Одеса, по вул. Торговій, біля буд. № 2, керував транспортним засобом Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу DRAGER «ALKOTEST» №6810, результат якого встановив 0,49 проміле, тест №1782. Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень та застережень;

- роздруківкою результату проходження ОСОБА_1 алкотеста на місці зупинки транспортного засобу, який проведений поліцейським, від 30 грудня 2023 р. за допомогою газоаналізатору ALCOTEST 6810, який показав 0,49 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , де зафіксований його результат, що становить 0,49 ‰;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому перелічені ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, тремтіння кінцівок рук;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 . поліцейському від 30 грудня 2023 року, в яких ОСОБА_1 вказав, що був у гостях, випив препарат на спиртовій основі і сів за кермо, після чого був зупинений працівниками поліції, які виявили запах алкоголю та запропонували продути Драгер, на що ОСОБА_1 погодився;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано переслідування транспортного засобу Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , поліцейським автомобілем та момент його зупинки, з якого виходять три чоловіка, залишаючи транспортний засіб заведеним. Після чого на 2:59 хв. відео водій відповідає на питання поліцейського: «Куди ви їдете?»: «дєвушку завозив», «больна». Крім іншого поліцейський зауважує, що водій порушив правила ПДР, перетнув суцільну смугу, на що водій відповідає: «знаю… нарушив…»; на питання «Чи вживав алкогольні напої?» відповідає, що алкоголь не вживав ні вчора ні сьогодні, але вживає спиртову настоянку(ліки). Поліцейськими було озвучено ознаки алкогольного сп`яніння, які мав водій, а саме: запах з порожнини рота, млява мова, тремтіння рук. Після виявлення у водія таких ознак поліцейськими запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в медичному закладі (3:59 хв. відео), на що водій погодився, поліцейським зауважено, що всі «трубочки» герметично запаковані, та водій може обрати, яка йому подобається, знову роз`яснює водію, що він може пройти такий огляд як на місці, так і в медичному закладі та пропонує ознайомитись з Інструкцією до алкотеста, на що водій відмовився. Останній проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору DRAGER «ALKOTEST» №6810, результат якого становив 0,49 ‰. Після проходження тесту водію запропоновано надати пояснення та допомогу в їх написанні, на що водій відповідає, що «желательно». Після чого, поліцейські разом з водієм сідають в службову машину для написання пояснень та складання протоколу.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено.

Істотних порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Так, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння здійснений за його згодою поліцейським з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатору DRAGER «ALKOTEST» №6810, роздруківка результату огляду на стан алкогольного сп`яніння підписана ОСОБА_1 , який своїм підписом погодився з показниками приладу огляду. Під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими застосовано технічні засоби відеозапису, що відповідає вимогам частини 2 ст. 266 КУпАП. Також без зауважень підписаний протокол про адміністративне правопорушення.

В сукупності перелічені докази свідчать, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, проаналізованими та належним чином оціненими в їх сукупності та взаємозв`язку судом першої інстанції доказами підтверджено, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.9 «а» Правил, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , визнаються апеляційним судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а також, поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року).

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, які правильність висновків суду не спростовують.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що транспортний засіб ОСОБА_1 зупинено без пояснень та без притягнення до відповідальності за порушення Правил, вони спростовуються наступним. З дослідженого судами обох інстанцій відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу поліцейський повідомляє, що водій перетнув суцільну смугу, тобто порушив Правила, в подальшому поліцейський також зазначив причину зупинку - рух у комендантську годину. Відсутність доказів про складання поліцейським постанови про порушення Правил, що стали причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , також не спростовують факт вчинення ним правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУАП.

Щодо посилання на незаконність дій поліцейських при огляді ОСОБА_1 на стан сп`яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №559586 від 30 грудня 2023 р., в матеріалах адміністративної справи, яка переглядається, відсутні докази оскарження дій працівників поліції, зокрема, щодо проходження ним огляду на стан сп`яніння та складання протоколу, та встановлення протиправності їх поведінки.

Стосовно правомірності зупинки транспортного засобу, то суд також звертає увагу на те, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу поліцейськими як і законність дій поліцейських при цьому не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння та законністю його результатів. Також суду не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки.

Не може бути достатньою підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності і посилання апелянта на неналежність як доказу долучених до справи відеозаписів на нагрудні камери поліцейських через те, що записи не є безперервним.

Так, долучені до протоколу відеозаписи відображають перебіг події оформлення адміністративних матеріалів 30 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_1 , містить достовірні відомості про дії водія ОСОБА_1 та працівників поліції на момент зупинки транспортного засобу та проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки і ознайомлення з результатом такого огляду, що має істотне значення для правильного вирішення даної справи, цей відеозапис є допустимим доказом згідно положень ст. 251 КУпАП та містить інформацію, що є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також слід зауважити, що фіксація правопорушення була здійснена працівниками поліції технічними засобами відеофіксації відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, а сам відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі.

Щодо того, що ОСОБА_1 на час складання протоколу про адміністративне правопорушення не був обізнаний про зміст статті 130 КУпАП, порядок огляду водіїв на стан сп`яніння та наслідки такого огляду, то зміст правопорушення у скоєнні якого звинувачується ОСОБА_1 , викладений у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №559586, який він підписав. До того ж як вимоги Правил, так і положення КУпАП є загальнодоступними. ОСОБА_1 як учасник дорожнього руху (водій транспортного засобу) та володілець джерела підвищеної небезпеки відповідно до положень частини 4 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язаний знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, зокрема, згідно із статтею 16 цього ж Закону водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Апеляційний суд відхиляє аргумент апеляційної скарги про те, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі після отримання результатів огляду поліцейським.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого законодавства водій самостійно вирішує, чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду щодо стану сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу, або не погоджується з отриманим результатом.

У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, то огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я (частина 3 ст. 266 КУпАП, п. 7 Розділу І Інструкції № 1452/735).

Разом з тим, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності (пункт 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103).

Тобто згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу також свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Оскільки, як вже було встановлено, ОСОБА_1 не заперечував результат огляду на стан сп`яніння, який провів поліцейський на місці зупинки транспортного засобу, що засвідчив своїми підписами на роздруківці результату тесту та у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки виклав заперечень результатів ні у протоколі ні у своїх поясненнях поліцейському, у останнього не було підстав для направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я, про що він також не просив.

Водій ОСОБА_1 підписав результат алкотесту, який складав 0,49 проміле та протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1. ст.130 КУпАП, чим підтвердив свою згоду з результатами огляду на стан сп`яніння.

Щодо відсутності чіткої відеофіксації результатів огляду, то апеляційний суд виходить з того, що відеозапис відображає процес проходження огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу, результат - 0,49 проміле був озвучений поліцейським і не заперечувався оглянутою особою.

Що стосується доводів апелянтів про те, що огляд ОСОБА_1 був проведений приладом вимірювальної техніки Alcotest Drager 6810, строк свідоцтва якого вичерпаний, а тому не відносить до дозволених для застосування на території України, апеляційний суд виходить з наступного.

Як було установлено на підставі матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810, прилад ARAM зав. № 2299.

Інструкцією № 1452/735 передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (пункт 1 Розділу ІІ).

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Апеляційний суд зауважує, що ні до проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, ні після отримання його результатів ОСОБА_1 не вимагав надання йому документів щодо приладу вимірювальної техніки, тоді як поліцейським пропонував з ними ознайомитися, не ставив під сумнів його відповідність встановленим нормам, а також правильність використання приладу поліцейським, та не висував вимог щодо незгоди із результатами тестування.

Що стосується доводів захисту з приводу того, що результати приладу Alcotest 6810 не можуть бути доказами у справі через закінчення строку дії свідоцтва про державну реєстрацію.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016.

Таким чином газоаналізатори виробництва компанії Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Як вбачається з роздруківки результатів тесту ОСОБА_1 від 30 грудня 2023 року, газоаналізатора Alcotest Drager 6810, прилад ARAM зав. № 2299, пройшов калібрування 21 листопада 2023 року.

Отже, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було проведено за допомогою сертифікованого приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6810, термін повірки (калібрування) якого не сплинув на час огляду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд наголошує, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Тобто належними та допустимими доказами доведено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №582713.

Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, дотримано судом стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у скоєнні передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом. В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення. Між тим, у справі, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджений правомірно проведеним оглядом на стан сп`яніння, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна