КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі секретаря судового засідання Карпенко Д.С., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальностіОСОБА_3 - адвоката Бушуєва М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисникаОСОБА_3 - адвокатаБушуєва М.О., разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постановиПечерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень60 копійок.

ВСТАНОВИ В :

ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 01 липня 2023 року о 01 годині 10 хвилин в м. Києві по бул. Миколи Міхновського, 40А, керував транспортним засобом марки Шкода, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_3 - адвокатБушуєв М.О. подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат Бушуєв М.О. просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року. вказав, що в день судового засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_3 було подано клопотання про відкладення судового розгляду в межах строку накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у строк встановлений ч. 6 ст. 38 КУпАП, однак суд першої інстанції дане клопотання проігнорував та прийняв оскаржувану постанову. Сторона захисту стверджує, що в порушення ч. 1 ст. 285 КУпАП учасникам не надсилалася копія оскаржуваної постанови, ні в електронній, ні в письмовій формі. Про наявність оскаржуваної постанови сторона захисту дізналася лише 18 березня 2024 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Також сторона захисту звертає увагу на те, що в період часу з 13 лютого 2024 року по 27 лютого 2024 року він перебував у стані тимчасової непрацездатності, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2383 від 19 лютого 2024 року та Медичним висновком непрацездатності № АНСА-59Р9-Х2Р9-АРРК від 22 лютого 2024 року, у зв`язку з чим не мав змоги здійснювати незалежну професійну діяльність і як наслідок пропустив відведений КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В апеляційні скарзі адвокатБушуєв М.О. просить постанову Печерськогорайонного суду м. Києва від 08 лютого 2024 рокускасувати та закритипровадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в порядку п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що в тексті протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським не було точно зазначено суть адміністративного правопорушення в точній відповідності до змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також не було наведено відомостей про дії ОСОБА_3 щодо ухилення від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в зв`язку з чим, в цій частині протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 1 ст. 256 КУпАПта п. 9 Інструкції № 1376. Сторона захисту вказує, що була відсутня законна, легальна процедура збору, долучення до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з портативного відеореєстратора уповноваженою на складення протоколів про адміністративне правопорушення особою, що суперечить ст.ст. 8, 19 Конституції України, ч. 2 ст. 251 КУпАП, п.п. 1, 2, 3, 5, абз. 2 п. 6, п. 8 розділу ІІ Інструкції № 1026, п. 15 розділу ІІ Інструкції № 1376, відтак відеозапис, що міститься в матеріалахсправи є неналежним і недопустимим доказам, а тому він не міг бути використаний судом першої інстанції, як доказ. Крім того, сторона захисту зазначила, що ОСОБА_3 є дійсним військовослужбовцем військової частини № НОМЕР_2 Міністерства оборони України, що підтверджується посвідчення офіцера Серії НОМЕР_3 та довідкою в/ч № НОМЕР_2 від 25 березня 2024 року, а тому відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 6, п. 18 ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", п. 12, п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" оскаржувана постанова в частині стягнення з ОСОБА_3 судового збору, є незаконною.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_3 - адвоката Бушуєва М.О., який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та подану апеляційну скаргу, просив їх задовольнити, пояснення та відповіді на запитання суду, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Щодо доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року, то вони є слушними та такими, що підлягають до задоволення виходячи з того, що захисник надав суду документи, ( лікарняний лист ) , які підтверджують поважність причини пропуску подачі апеляційної скарги.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Так, диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП районний суд об`єктивно з`ясував всі обставини даної справи і, врахувавши досліджені по справі докази, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_3 в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України повністю підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 063697 від 01 липня 2023 року, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України. Так, відповідно до протоколу встановлено, що ОСОБА_3 01 липня 2023 року о 01 годині 10 хвилин в м. Києві по бул. Миколи Міхновського, 40А, керував транспортним засобом марки Шкода, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, не дивлячись на роз'яснення працівником поліції правових наслідків відмови від проходження освідування ( огляду ) на факт вживання алкогольних напоїв. Від про слідування до медичного закладу з цією метою також свідомо відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 липня 2023 року, дані якого кореспондуються з відомостями протоколу про адміністративне правопорушення у т.ч. щодо ідентифікованих ознак стану сп`яніння у водія (а.с. 3);

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення останнім правил дорожнього руху (а.с. 5).

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_3 суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації останнім наданих йому прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого адміністративного протоколу, безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість останнього в порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - не заслуговують на увагу.

Так, в судовому засіданні апеляційного суду було досліджено відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського № 476474 з якого встановлено, що працівниками поліції був зупинений автомобіль марки "Шкода" д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_3 . В ході розмови у поліцейського виникли підозри, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", на що водій свідомо відмовився. Після цього, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_3 пройти такий огляд у лікаря-нарколога, на що останній також відмовився. З відеозапису також встановлено, що працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_3 про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та роз`яснено останньому його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. ОСОБА_3 було ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення, від підпису якого та надання пояснень останній відмовився. Вказане повністю доводить винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вказує на безпідставність доводів сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Щодо доводів сторони захисту про закриття провадження у справі, у зв`язку з витіком строку, то такі доводи є не обґрунтованими, оскільки адміністративне стягнення було накладено судом першої інстанції вчасно, тобто протягом року після вчиненого адміністративного правопорушення.

Так, згідно з протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що інкриміновані ОСОБА_3 дії були вчинені - 01 липня 2023 року, а рішення суду, згідно якого останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення було постановлено 08 лютого 2024 року, тобто в межах строку накладення адміністративного стягнення передбаченого ст. 38 КУпАП.

Посилання сторони захисту на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не було точно зазначено суть адміністративного правопорушення, а також не наведено відомостей про дії ОСОБА_3 щодо ухилення від огляду на стан алкогольного сп`яніння, то вони є безпідставними і спростовуються пере дослідженими судом апеляційної інстанції матеріалами справи.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 063697 від 01 липня 2023 року встановлено, що він складений у відповідності з вимогами ст. 256 КпАП та містить всі необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ОСОБА_3 ПДР України.

Що ж стосується відомостей про дії ОСОБА_3 щодо ухилення від огляду на стан алкогольного сп`яніння, то вони зафіксовані на боді камери відповідно до вимог ст.. 266 КУпАП номер якої вказано в протоколі про адміністративне правопорушення

Жодних порушень ст.ст. 8, 19 Конституції України, ч. 2 ст. 251 КУпАП, п.п. 1, 2, 3, 5, абз. 2 п. 6, п. 8 розділу ІІ Інструкції № 1026, п. 15 розділу ІІ Інструкції № 1376 на що посилається сторона захисту під час апеляційного перегляду не встановлено.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стороною захисту не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та наклав його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більш того, санкція вказаного закону є безальтернативною.

Що ж стосується доводів сторони захисту про оскарженння постанови в частині стягнення з ОСОБА_3 судового збору, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до п. 12, п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 є дійсним військовослужбовцем військової частини № НОМЕР_2 Міністерства оборони України, що підтверджується посвідчення офіцера Серії НОМЕР_3 та довідкою в/ч № НОМЕР_2 від 25 березня 2024 року, а тому відповідно до вищевказаних норм закону, останній звільняється від сплати судового збору.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене постанова Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року підлягає зміні, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката Бушуєва М.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києвавід08 лютого 2024 року - задовольнити, прийнявши апеляційну скаргу.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвокатаБушуєва М.О. - задовольнити частково.

ПостановуПечерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - змінити, виключивши з резолютивної частини оскаржуваного судового рішення абзац четвертий про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

В іншій частині постанову Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 757/30122/23-п

Апеляційне провадження № 33/824/2531/2024

Категорія: ч.1 ст.130КУпАП

Суддя у першій інстанції - Шапутько С.В.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.