Справа № 523/2590/24
Номер провадження 3/523/1521/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2024 року поліцейським Бабак М.І. складено протокол серії ААД № 733286 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 19.01.2024 року о 20:50 год., в м. Одесі по вул. Левадна, 13, гр. ОСОБА_1 , керував т/з Dasia Logsn державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний оглядна стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком №000189 від 27.01.2024 року, чим порушив п.2.9а ПДР України.

В судове засідання з`явився ОСОБА_1 , який зазначив що не визнає свою вину у вчиненні наведеного адміністративного правопорушення, він не вживає жодних наркотичних засобів, його 19.01.2024 року двічі зупиняли, результати оглядів є різними та суперечливими.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Попова О.А., з`явившись до судового засідання, надала суду як письмові пояснення так і усні, просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки у висновку медичного обстеження вказано, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння визваного безодіазепінами, не в наркотичному сп`янінні, а тому даний доказ не може вважатися належним. Вказаний висновок був складений лікарем Памазахаріаді І.П . Не погоджуючись з вказаним висновком, з метою встановлення обставин його складення, адвокатом Поповою О.А. було направлено в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР адвокатський запит за вих. № 2-6/02 від 06.02.2024 р., згідно якого адвокат просила надати: - засвідчену належним чином копію акту медичного огляду, на підставі якого було видано Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.01.2024 року № 000189 щодо ОСОБА_1 ; -засвідчені належним чином копії сторінок Журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на яких зареєстровано випадок огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння лікарськими речовинами у закладі охорони здоров`я від 27.01.2024 року.У відповідь було отримано лист за вих. №936 від 09.02.2024 року, до якого додано: Висновок щодо результатів медичного огляду; Акт медичного огляду; копії сторінок Журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, результат токсикологічного дослідження №157 від 23.01.2024 року.

У Акті медичного огляду № 000189 в пункті 10 зазначено, що поведінка обстежуваної особи спокійна, адекватна, скарг немає.У пункті 11 зазначено, що орієнтування вірне.У пункті 12 вказано, що мова не порушена.У пункті 14 вказано, що рухи координовані.У пункті 16 Акту зазначено наступне: «зі слів - наркотичні та лікарські речовини не вживав.»У пункті 20 Акту висновок та діагноз за результатами огляду зазначено як сп`яніння лікарськими препаратами.У пункті 24 Акту, де зазначено результат лабораторних тестів - виявлені бензодіазепіни.У пункті 25 Акту заключний діагноз (за результатами огляду та тестів) визначено як сп`яніння визване лікарськими препаратами та складено висновок про сп`яніння, визване бензодіазепінами, при цьому у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.З наданого результату токсикологічного дослідження №157 від 23.01.2024 року, № реєстрації медичного огляду - акт 189, вбачається що в сечі ОСОБА_1 не виявлено наркотичні, психотропні та інші речовини.

Бензодізепіни - це одні з найбільш часто призначуваних лікарських препаратів, що володіють заспокійливим, снодійним, надають протисудомну й анксіолітичну дію. Ці препарати знижують активність нейронів, надаючи виражений седативний ефект. Бензодіазипі містяться наприклад в лікарському препараті «Гідозепам». Відповідно до відкритих інтернет-джерел, орієнтовний період можливого виявлення бензодіазепінів у сечі: короткочасної дії (Тріазолам, Мідазолам та ін.) - 24 години; середньої дії (Оксазепам, Хлордіазепоксид, Лоразепам та ін) - 40-80 годин; тривалої дії (Діазепам, Нітразепам, Клоназепам та ін) - до 7 діб.

Таким чином, Висновок від 27.01.2024 року №000189 складений з порушенням Інструкції та є недійний, оскільки складаючи висновок про сп`яніння ОСОБА_1 лікарськими речовинами - бензодіазепінами, за наслідками результату токсикологічного дослідження №157 від 23.01.2024, з якого вбачається, що в сечі ОСОБА_1 не виявлено наркотичні, психотропні та інші речовини, лікар помилково вписав в акт огляду невірні дані результатів токсикологічного дослідження, на підставі чого склав неправомірний висновок про сп`яніння особи бензодіазепінами.

З огляду на вказане, вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено формально, жодних належних доказів перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного чи лікарського сп`яніння під час керування транспортним засобом матеріали справи не містять.

Крім того, з наданого до суду відеозапису вбачається, що в ході спілкування з працівниками поліції та лікарем ОСОБА_1 поводив себе адекватно, відповідав на всі поставлені йому запитання, підстав, що стали направленням на визначення стану наркотичного сп`яніння з відеозапису взагалі не вбачається.

Працівниками патрульної поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, як того вимагає ст. 266 КУпАП, що також свідчить, про відсутність у останнього ознак наркотичного або лікарського сп`яніння та формальне проведення огляду, з порушенням вимог чинного законодавства.

Протокол про адміністративне правопорушення, без надання належних і допустимих доказів на підтвердження викладеної у ньому події правопорушення, не є достатнім доказом у справі про адміністративне правопорушення, а отже, за відсутності інших доказів визнається судом неналежним.

В діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в силу ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом про винність особи та за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, якщо протокол було складено без порушень, у відповідності до чинного законодавства передбаченого ст. 256 КУпАП.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 130 КУпАП.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

При цьому, відповідно до п.6. розділу I, п. 1 розділу II Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський, на місці зупинки транспортного засобу, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 22 Розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Суд бере до уваги пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, згідно якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статті 238 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Даний принцип викладений у постановах Верховного суду у справах № 537/4259/15-ц та № 917/1739/17.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України"N39598/03 від 21.07.2011року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування" по за розумним сумнівом"(рішення від 18січня 1978року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"(Irelandv.theUnitedKingdom),п.161,SeriesAзаява N25).

Суд звертає увагу на те, що обов`язковими ознаками, за наявності сукупності яких діяння визнається правопорушенням є: об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона правопорушення, суб`єкт правопорушення та суб`єктивна сторона правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати: чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом та інше.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця» № 9 від 01.11.1996 року - докази повинні визнаватися здобутими незаконним шляхом, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, встановленого кримінально - процесуального законодавства або не уповноваженою на те особою, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Інспектор поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини адміністративного правопорушення, виявити як ті обставини, що вказують на вину, так і ті, що вказують на невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, суд, керуючись ст. 252 КУпАП, повинен надати належну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись при цьому лише законом та правосвідомістю.

Судом встановлено, що 19.01.2024 року о 20:50 год., в м. Одесі по вул. Левадна, 13, гр. ОСОБА_1 , керував т/з Dasia Logsn державний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції для перевірки документів та поверхового огляду транспортного засобу, що вбачається із відеозапису боді-камери поліцейського.

Також, з наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 заперечив вживання ним будь-яких алкогольних, наркотичних чи інших засобів які знижують їх увагу та швидкість реакції. Працівником поліції було припущено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, на що останній запропонував сам проїхати на мед огляд (20:56:51 хв відеозапису).

Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився в закладі охорони здоров`я.

Згідно медичного висновку №000189 від 27.01.2024 року, ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, викликаного бензодіазепінами. Дата і точний час огляду - 19.01.2024 року (21:15). Складений лікарем Памазахаріаді І.П .

Згідно Акта медичного огляду №000189 від 19.01.2024 року, заключний діагноз - сп`яніння викликане лікарськими препаратами. Час проведення лабораторних тестів - 27.01.2024 року. Дата і точна година огляду - 19.01.2024 року (21:15). Дата і час відбору - 19.01.2024 року (21-25). Акт підписаний лікарем наркологом Памазахаріаді І.П. - 27.01.2024 року.

В свою чергу, згідно Результатів токсикологічного дослідження №157, номер реєстрації медичного огляду: 189, початок аналізу: 22.01.2024, закінчення аналізу: 23.01.2024, зазначено що при токсилогічному дослідженні в сечі ОСОБА_1 не виявлено наркотичні, психотропні та інші речовини.

Зі змісту постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07 травня 2024 року по справі № 521/2255/24 та пояснень адвоката Попової О.А., судом встановлено наступне:

-19 січня 2024 року ОСОБА_1 було двічі зупинено патрульними поліції та направлено на огляд в медичний заклад з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння;

-19.01.2024 року у ОСОБА_1 два рази були відібрані біологічні матеріали для токсикологічного дослідження о 15:10 год. та о 21:25 год.

-в одному випадку (результат токсикологічного дослідження №155) в сечі особи було виявлено бензодіазепіни, похідні хіназоліну, а в іншому (результат токсикологічного дослідження №157) - не виявлено наркотичні, психотропні та інші речовини.

Проте лікарем складені два висновки від 27.01.2024 року № 000187 та №000189, які фактично дублюють один одного.

З метою з`ясування встановлених у судовому засіданні розбіжностей, листом від 19.06.2024 року, суд з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, викликав у судове засіданні лікаря КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР Памазахаріаді І.П .

Разом із тим, лікар КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР Памазахаріаді І.П. до судового засідання не з`явився, причин не явки не повідомив.

Судом встановлено, що відповідно до Інструкції для медичного застосування лікарського засобу «Гідазепам ІС», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України 04.04.2018 №614, за якою вказаний лікарський засіб за фармакотерапевтичною групою відноситься до: Психолептичних засобів. Анксіолітики. Похідних бензодіазепіну. Код АТХN05ВА. Гідазепам належить до групи похідних бензодіазепіну.

При дослідженні інструкції «Гідозепам», суд вбачає, що побічна дія у вигляді зниження швидкості реакції можлива лише при застосуванні гідазепаму у високих дозах або при підвищеній індивідуальній чутливості в окремих хворих, але не спричиняє наркотичного сп`яніння, крім того прямої заборони керувати транспортним засобом в інструкції не зазначено.

Згідно переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 № 770, препарат «Гідозепам» не відноситься до вказаного переліку.

Відповідно до відкритих інтернет-джерел, орієнтовний період можливого виявлення бензодіазепінів у сечі: короткочасної дії (Тріазолам, Мідазолам та ін.) - 24 години; середньої дії (Оксазепам, Хлордіазепоксид, Лоразепам та ін) - 40-80 годин; тривалої дії (Діазепам, Нітразепам, Клоназепам та ін) - до 7 діб (посилання на інформацію: https://shkola.zapisi.cx.ua/ukraincyam/skilki-chasu-vivoditsya-benzodiazepin.html).

Таким чином, судом встановлено, що в один і той же день, з різницею в шість годин, токсикологічні дослідження сечі ОСОБА_1 показали різні результати.

Ці обставини викликають у суду обґрунтовані сумніви щодо вірності і правильності таких досліджень.

Крім того, суд зазначає, що на виконання вимог п.9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення зобов`язана у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викласти суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Суд має врахувати усі обставини вчинення особою правопорушення з тим, щоб оцінити чи доводять відповідні обставини її вину чи спростовують, чого при розгляді даної справи із зазначених причин здійснити неможливо.

Суд позбавлений можливості встановлювати такі дані самостійно, оскільки, як зазначено вище, суд лише перевіряє чи є в діях або бездіяльності особи склад інкримінованого правопорушення чи ні. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи, оскільки це становить порушення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Відсутність в Протоколі вказаних даних або їх нерозбірливе написання позбавляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності здійснювати ефективний захист своїх прав та інтересів, адже вона позбавлена можливості оспорити конкретні факти, які є фундаментальними при розгляді справи, однак які не мають чіткого вираження.

Суд не може самостійно припускати факти, які підлягають доведенню оскільки в такому випадку вийде за межі обвинувачення та вдасться до припущень, що неприпустимо враховувати при доведеності вини особи з огляду на гарантування кожному обвинуваченому можливості засудження виключно при доведеності вини поза розумним сумнівом.

Надані поліцейським інші докази не можуть бути використані для виправлення фабули правопорушення, а виходити за межі звинувачення, про що йшлося вище, суд не може.

У даному випадку, згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення вказано, що 19.01.2024 року о 20:50 год., в м. Одесі по вул. Левадна, 13, гр. ОСОБА_1 , керував т/з Dasia Logsn державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння.

У той же час, згідно медичного висновку №000189 від 27.01.2024 року, ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, викликаного бензодіазепінами, які є лікарськими препаратами, а не наркотичними засобами.

Всі ці обставини породжують в судді сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 та наявності в його дія складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: К.О. Далеко