Справа №463/6415/24
Провадження №3/463/1777/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, паспорт серії НОМЕР_1 , українця, громадянина України, безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 13 червня 2024 року о 00:25 год. за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме висловлював словесні образи, які спричинили у неї емоційну невпевненість та побоювання за власну безпеку, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Матеріали даної справи надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 8 липня 2024 року з Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю ОСОБА_3 , матеріали призначались до розгляду в судових засіданнях.

Так з протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАД №319695 від 13 червня 2024 року вбачалось, що ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції, що розгляд даної справи здійснюватиметься Личаківським районним судом м. Львова, однак у день надходження матеріалів справи останній до суду не з`явився, у зв`язку з чим судом вживалися заходи для виклику його до суду.

Зокрема, виклик останнього у судове засідання, призначене в межах одноденного строку розгляду справи, визначеного ч. 2 ст. 277 КУпАП, на наступний день 9 липня 2024 року, здійснювався шляхом скерування судової повістки на номер мобільного телефону, вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується довідкою про доставку йому такого 8 липня 2024 року СМС-повідомленням. Водночас у вказане судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з наведеним розгляд справи було відкладено на 9 вересня 2024 року та здійснено повторний виклик ОСОБА_1 у вказане судове засідання шляхом скерування судової повістки на номер мобільного телефону, яке було доставлено йому СМС-повідомленням 9 липня 2024 року. Окрім того судом було скеровано повістку засобами поштового зв`язку за місцем проживання правопорушника, вказаним в протоколі, яку не було вручено у зв`язку з закінченням терміну зберігання, що є належним повідомленням особи про місце і час розгляду справи, оскільки відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Подібні за змістом правові позиції викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-6.

Окрім того судом було розміщено на офіційному веб-порталі суду оголошення про виклик ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 9 вересня 2024 року (https://lk.lv.court.gov.ua/sud1312/gromadyanam/vukluk/978210), в якому попереджено останньогопро те, що з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, відтак у разі неявки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вказане судове засідання суд вирішуватиме справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Водночас ОСОБА_1 у вказане судове засідання повторно не з`явився та про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Окрім того Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Однак, ОСОБА_1 до суду не прибув, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався.

Оскільки ОСОБА_1 знав, що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, був повідомлений працівниками поліції, що розгляд даної справи здійснюватиметься Личаківським районним судом м. Львова, був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, однак у жодне судове засідання не з`явився, до участі у справі захисника не залучив, пояснень по суті вчиненого правопорушення до суду не скерував, вину та факт вчинення правопорушення не заперечив, а тому, з урахуванням того, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП може проводитися у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду такої у відсутності ОСОБА_1 .

Оглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

При цьому пунктом 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Так відповідно до п. 14 такої психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №319695 від 13 червня 2024 року ОСОБА_1 вміняється вчинення психологічного домашнього насильства відносно дружини, що полягало в словесних образах, які викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку та спричинили емоційну невпевненість, дані дії було вчинено ним у стані алкогольного сп`яніння.

Так факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення окрім зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №319695 від 13 червня 2024 року, стверджується: заявою потерпілої ОСОБА_2 від 13 червня 2024 року, в якій остання зокрема вказує, що її чоловік ОСОБА_1 вчинив щодо неї домашнє насильство, у зв`язку з чим просить прийняти до нього міри;формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 13 червня 2024 року, згідно з якою за результатами проведеної з потерпілою ОСОБА_2 бесіди встановлено наявність високого ризику небезпеки вчинення кривдником ОСОБА_1 домашнього насильства щодо останньої; витягом ЄО №19031 від 13 червня 2024 року, згідно з яким факт домашнього насильства підтвердився, потерпіла повідомила, що чоловік погрожував їй та словесно ображав, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №432672 від 13 червня 2024 року, складеним щодо ОСОБА_1 у зв`язку зі скоєнням ним домашнього психологічного насильства відносно ОСОБА_2 .

Відтак, з врахуванням наведеного вище, вважаю, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, тяжкість скоєного, факт вчинення правопорушення в стані сп`яніння, що є обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю що застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції статті не забезпечить виховання його в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також не зможе запобігти вчиненню ним нових правопорушень, відтак з врахуванням того, що правопорушник не працевлаштований, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді громадських робіт на мінімальний строк, визначений санкцією статті.

Окрім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 35, 40-1, 173-2, 268, 277, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Стрепко Н.Л.