Справа № 444/3185/24
Провадження № 3/444/1630/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., з участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Савенко А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква в залі суду матеріали адміністративної справи, які надійшли з Червоноградського РВ поліції ВП № 2 ГУ НП у Л/о про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , працює водієм-експедитором Агро-Бізнес, не інвалід, серія та номер паспорта НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Водій ОСОБА_1 , 07.07.2024 о 09 год. 28 хв., на автодорозі сполученням с. Боянець - с. Купичволя, Львівської області, керуючи автомобілем марки Мерседес-Бенц, н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук), в порушення пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місця зупинки транспортного засобу та проїхати в медичний заклад для проходження огляду, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії водія ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 13.09.2024 р. в судовому засідані вину у вчиненому не визнав та пояснив, що дійсно 07.07.2024 о 09 год. 28 хв., на автодорозі сполученням с. Боянець - с. Купичволя, Львівської області, керував автомобілем марки Мерседес-Бенц, н.з. НОМЕР_3 та був зупинений працівниками поліції. Дійсно відмовився проходити освідчення на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проїхати в медичний заклад, оскільки віз хліб та такий було необхідно терміново доставити до місця призначення. Вину у вчиненому не визнавав, оскільки жодних алкогольних напоїв не вживав.

В подальшому за клопотанням ОСОБА_1 справу розглядом було відкладено на 19.09.2024 р., оскільки останній бажав скористатися послугами адвоката.

В судовому засіданні 19.09.2024 р. за участі захисника ОСОБА_1 пояснив наступне. Так, він працює на посаді водія ТОВ «Агробізнес». 07.07.2024 року біля 07 .00 години він завантажив автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 308 CDI» д.н.з. НОМЕР_4 , хлібно-булочними виробами в м. Червонограді, та поїхав розвозити хліб по магазинах. Розвантаживши хлібно-булочні вироби в с. Купичволя, рухався по автодорозі с. Купичволя- Боянець, Червоноградського району. В цей час йому на зустріч рухався патрульний автомобіль поліції. Коли патрульний автомобіль наблизився до його автомобіля на відстань до 200 м., на патрульному автомобілі поліції увімкнулись проблискові маячки червоного та синього кольору. Згідно до Правил дорожнього руху, прийняв вправо та зупинився. Працівник поліції зупинився на проти його автомобіля, відкрив вікно запитав чому він рухається на дальньому світлі. ОСОБА_1 відповів, що рухається на ближньому світлі. Працівник поліції на своєму автомобілі здав назад і зупинився на проти його автомобіля. ОСОБА_1 в своєму автомобілі включив дальнє світло, щоб показати поліцейському, що рухався на ближньому світлі фар. В цей час до автомобіля підійшов працівник поліції, перевірив, чи дійсності він рухався на ближньому. Після чого поліцейський став звинувачувати ОСОБА_1 , що він має червоне обличчя , та перебуває в стані алкогольного сп`яніння. На що ОСОБА_1 заперечив, що він проходив перед виїздом медичний огляд, та алкоголю не вживав, а лице червоне так як в автомобілі жарко, крім того він працює вантажником бо розвантажував хлібо-булочні вироби в магазинах. Працівник поліції пішов до автомобіля приніс прилад «ALCOTEST DRAGER 6820», дав йому продути прилад, що показав прилад ОСОБА_1 не бачив. Крім того обдивився автомобіль ОСОБА_2 , документи не брав. Повернувся до свого автомобіля і щось радився з напарницею. ОСОБА_1 присів в свій автомобіль. Хвилин через десять, поліцейський який його зупинив прийшов знову. Попросив документи, які ОСОБА_1 надав, також підійшла працівниця поліції. Поліцейський передав посвідчення водія ОСОБА_1 . Після чого поліцейські почали оглядати автомобіль, перевіряти та звіряти з документами продукцію. Поліцейський повернувся знову з приладом «ALCOTEST DRAGER 6820», та почав знову пропонувати пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не розумів, що відбувається, так як п`ятнадцять хвилин назад проходив медичне обстеження та продував прилад «ALGOTEST DRAGER 6820», на його думку покази були 0,0%. Прийшла поліцейська забрала нагрудну відеокамер та пішла в автомобіль щось писати. ОСОБА_1 став пояснював поліцейському, що за не вчасне розвезення продукції їх карають штрафом. Поліцейський в цей час був без нагрудної камери сказав, що складе на ОСОБА_1 постанову, за те що їхав без ременя безпеки та порушення правил зупинки на вимогу поліцейського. Поліцейський пішов в службовий автомобіль. Через деякий час поліцейський повернувся дав підписати постанову, також дав листок паперу продиктував розписку. ОСОБА_1 була вручена копії постанови про адміністративне правопорушення. Матеріалів про притягнення по ст. 130 КУпАП йому ніхто не надавав та не знайомив з матеріалами, відповідно він не міг їх підписати. В ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія, але тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом йому на місці зупинки не видали. Від керування автомобілем відсторонений не був та продовжив розвозити хліб по магазинам. Тимчасовий дозвіл на право керування Т.З., отримав коли звернувся ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП в м. Сокаль.

Таким чином вказує, що він був зупинений о 09:28 год. та практично відразу ж на вимогу працівників поліції пройшов огляд за допомогою приладу драгер, показник якого на його думку був 0.0 проміле. Однак таке не зафіксовано на камеру поліцейського. Натомість зафіксовано те, як до нього працівники поліції підійшли вдруге та повторно запропонували пройти огляд як на місці так і в лікарні від чого він відмовився, оскільки огляд уже пройшов та не розумів, чому має повторно такий проходити.

Вказує, що наведене ним підтверджується відеозаписами які надані поліцією, оскільки з таких вбачається, зокрема з реєстратора в автомобілі, що його було зупинено о 09:28 год., а відео з нагрудного реєстратора починається з 09:47 год. Тобто о 09:47 год. поліцейський до нього вдруге підійшов та почав повторно вимагати пройти огляд.

Просив провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Савенко А.Л. просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Також вказує, що на його думку поліцейськими порушено алгоритм склдадання адміністративного протоколу, оскільки вважає, що ОСОБА_1 був безпідставно зупинений.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , клопотання про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відмова такої особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 823568 від 07.07.2024 та її копією, постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122, 121 КУпАП від 07.07.2024, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія в медичний заклад, розпискою ОСОБА_1 якою зобов`язується не керувати автомобілем до повного витверезення, диском із записом з місця події та іншими матеріалами справи.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 823568 від 07.07.2024 вбачається, що ОСОБА_1 , 07.07.2024 о 09 год. 28 хв., на автодорозі сполученням с. Боянець - с. Купичволя, Львівської області, керуючи автомобілем марки Мерседес-Бенц, н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місця зупинки транспортного засобу та проїхати в медичний заклад для проходження огляду. Від підпису вказаного протоколу, отримання копії такого, а так само надання пояснень в протоколі та по суті порушення водій ОСОБА_1 відмовився.

Із копії постанови ББА № 301556 від 07.07.2024 вбачається, що ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122, 121 КУпАП за вчинення ним правопорушень вчинених 07.07.2024 р.на автодорозі сполученням с. Боянець - с. Купичволя, Львівської області, керуючи автомобілем марки Мерседес-Бенц, н.з. НОМЕР_3 .

Із детально дослідженого в судовому засіданні відеозапису з місця події вбачається, що на такому міститься три відеозаписи. Два з нагрудної камери та один з реєстратора який розміщений в автомобілі. Так, дійсно, з реєстратора розміщеного в автомобілі вбачається час зупинки керованого ОСОБА_1 автомобіля о 09:28 год., а з нагрудного реєстратора такий самий момент зафіксовано (тобто момент після зупинки та виходу поліцейського з службового автомобіля та момент як поліцейський підходить до автомобіля яким керував ОСОБА_1 та перший контакт із ним), однак час такого реєстратора є 09:47 год. Разом з тим на переконання суду таке не співпадіння в часі між вказаними реєстраторами є їхнє некоректне налаштування, однак жодним чином не свідчить про те, що є відсутній запис в період часу між 09:28 та 09:47 та як вказує ОСОБА_1 саме в цей період часу який не зафіксований він проходив огляд за допомогою технічного приладу Драгер. Таке переконання суду грунтується на наступного. Так, з ретельно дослідженого відео чітко вбачається, що в ході усього спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, останній жодного разу не вказував, щоб до нього поліцейські повторно підійшли, чи повторно пропонували пройти освідчення за допомогою технічного приладу Драгер, а навпаки чітко прослуховується, що ОСОБА_1 на першу ж вимогу працівника поліції пройти освідчення на місці зупинки відразу ж відмовляється від такого вказуючи, що відмовляється, оскільки алкоголю не вживав, однак не вказує, що відмовляється з тих підстав, що таке освідчення вже проходив чи з будь-яких інших. Слід зазначити, що працівниками поліції дотримано усіх інструкцій та вимог закону, щодо правил огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, також роз`яснено права встановлені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також і наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці так і в медичному закладі. Також слід зазначити, що матеріали справи про адміністративне правопорушення складались в присутності ОСОБА_1 , який стояв поруч поліцейського автомобіля та коментував ті чи інші дії праціівників поліції відмовляючись підписувати протокол, отримувати копію такого та інше про що чути на відеофіксації.

Суд не надає віри поясненням ОСОБА_1 в тій частині, що він проходив освідчення на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та вважає такі видуманими і розцінює такі, що дані з метою уникнення відповідальності. Такі пояснення не підтверджуються жодними доказами, а навпаки спростовуються наданими матеріалами справи, зокрема відеофіксації. Слід зазначити, що ОСОБА_1 в судових засіданнях 13.09.2024 та 19.09.2024 р. давав різні покази, які між собою суперечили, а відповідаючи на запитання головуючого плутався в своїх поясненнях.

Судом, під час розгляду справи, не встановлено порушень працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, чи інших нормативно-правових актів, що могло б бути підставою вважати такий недійсним та свідчило б про відсутнісить в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставини, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність правопорушника судом не встановлені.

Статтею 23 КУпАП передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його ставлення до вчиненого правопорушення, зважаючи, щоадміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, приходжу до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказане покарання, на думку суду, сприятиме виправленню адмінправопорушника ОСОБА_1 в частині суворого дотримання в подальшому Правил дорожнього руху України.

Окрім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 27, 130 ч. 1, 248, 279, 283, 284, 307, 308 КУпАП України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді шрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: Ясиновський Р. Б.