Справа 573/2372/23
Номер провадження 3/573/5/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 січня 2024 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Марина ЧЕРКАШИНА, розглянувши клопотання захисника Артура ДАЦЕНКА про зупинення провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Білопільського районного суду Сумської області перебуває на розгляді справа про адміністративне правопорушення № 573/2372/23 відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 cт. 130 КУпАП згідно протоколу серії ААД № 283931 від 03.12.2023.

12 січня 2024 від представника ОСОБА_2 захисника Даценка А.М. електронною поштою до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до звільнення ОСОБА_2 з військової служби. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем ЗСУ, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується на території Донецької області, та перебуває в зоні активних бойових дій. Вказане унеможливлює прийняти участь особисто у судових засіданнях ( а.с. 13).

До суду ОСОБА_2 та його представник Даценко А.М. не з"явилися, представник направив заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує ( а.с. 14).

Вивчивши клопотання та наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Як вбачається з положень п.7 ч.2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Якщо певні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

01.05.2022 законодавцем були внесені зміни у чинний КПК щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану. У КУпАП такі зміни цим законом не були внесенні, що свідчить про те, що законодавець мав на меті врегулювати виключно питання щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану.

Це обумовлено тим, що статус обвинуваченого відрізняється від статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Так, відповідно до КПК участь обвинуваченого у розгляді кримінального провадження є обов`язковою.

На відміну від провадження у справі про адміністративне правопорушення, де визначено ч. 2 ст. 268 КУпАП, що участь особи є обов`язковою тільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення, що передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 КУпАП. Стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить. Враховуючи це, застосування норм КПК до правовідносин у даній справі за аналогією закону не видається можливим.

Слід також зауважити, що строки притягнення до кримінальної відповідальності є більш тривалими ніж строки накладення адміністративного стягнення та порядок їх обчислення є різним. Так, у КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до положень п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" у випадку відкладення розгляду справи про адміністративні правопорушення за клопотанням учасників судового розгляду строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 КУпАП, обчислюється починаючи з дня вчинення адміністративного правопорушення, а при триваючому правопорушенні - починаючи з дня його виявлення. Можливість зупинення цього строку у зв`язку з перенесенням розгляду справи не передбачено, крім випадку, визначеного частиною четвертою статті 277 КУпАП.

Отже, чинним КУпАП передбачено лише можливість зупинення строків розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо), стаття 277 КУпАП.

Відповідно до ст.6 ЄКПЛ кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім цього, слід зазначити, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення є не реабілітуючою підставою і закриття провадження з цих підстав не відповідатиме інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У постанові Верховного Суду України від 7 жовтня 2015 року в справі №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

Постановою Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі №6-1957цс16 висловлено позицію, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 слід відмовити. Суд не вбачає перешкод для розгляду справи, оскільки в разі неможливості прибути в судове засідання особисто, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи, а також скористатись послугами представника/адвоката, якому надати всі права щодо їх захисту, що може бути достатнім для здійснення ефективного захисту та його подальшої участі у розгляді справи, що й було зроблено ОСОБА_2 . Крім того, суд звертає увагу, що представником не надано жодного доказу, який би підтверджував аргументи, на які він посилається, а саме проходження військової служби (відсутній військовий квиток, накази військової частини, тощо).

Також, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, в разі неявки особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 8, 23, 268, 277 КУпАП, ст. 335 КПК України суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі № 573/2372/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з перебуванням останнього в лавах ЗСУ, відмовити.

Постанова є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя