ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 вересня 2024 рокуСправа №: 695/3333/24
Номер провадження 3/695/1994/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Бойко Н.В., за участі секретаря судового засідання Курченко В.М., за участю прокурора Курило М.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Король О.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Золотоноша, Черкаської області, громадянки України, офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу № 515/2024 про адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією від 30.08.2024 року, ОСОБА_1 , будучи офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно до підпункту «г» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог ч.1 ст.45, п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин, несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.03.2024, а декларація фактично подана 11.04.2024, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП не визнала та пояснила, що протягом березня 2024 року вона декілька разів заповнювала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік за допомогою своїх колег. Коли вона вносила дані, то зберігала їх як чернетку. Після перевірки внесених даних, вона подала декларацію. На моніторі комп"ютера з"явилась позначка, що декларація успішно подана. Вона не звернула увагу, що на її електронну пошту не надійшло повідомлення з Національного агентства з питань запобігання корупції про подання декларації. Через певний час вона згадала, що на її електронну адресу не надійшло повідомлення НАЗК про подання декларації. У квітні 2024 року вона зайшла на сайт НАЗК та побачила, що подана у березні 2024 року декларація відсутня. Після цього вона повторно заповнила декларацію та подала її.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що у березні 2024 року до неї звернулась ОСОБА_1 та попросила допомогти їй заповнити та подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік. Вони заповнили декларацію, потім подали її та побачили позначку, що декларація успішно подана. Через декілька днів до неї підійшла ОСОБА_1 та повідомила, що її декларація на сайті НАЗК відсутня.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що у березні 2024 року до нього звернулась ОСОБА_1 та попросила допомогти їй заповнити та подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік. Вони заповнили декларацію, він запропонував зберегти чернетку, а потім подати. Через декілька днів до нього підійшла ОСОБА_1 та повідомила, що чернетка декларація не зберіглась.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що до нього звернулась ОСОБА_1 та попросила допомогти їй заповнити та подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік. Вони заповнили декларацію, ОСОБА_1 перевірила її, усунула недоліки, потім подала її.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що 30.08.2024 року начальником 1-го сектору Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Блізніковим В.С. складений протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 , яка будучи офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно до підпункту «г» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог ч.1 ст.45, п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин, несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.03.2024, а декларація фактично подана 11.04.2024, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Поважних причин несвоєчасного подання нею декларації не встановлено. За таких обставин, вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ст. 172-6 ч.1КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п"ятдесят ) гривень, а також стягнути з неї судовий збір.

Суд, заслухавши прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Король О.А, свідків, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали провадження, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції»: правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.0

Судом встановлено, що витягом із наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) Міністерства оборони України №400 від 05 липня 2023 року молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , офіцера відділу морально-психологічного забезпечення 50 окремого ремонтно-відновлювального полку призначено офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 , ВОС 2905003.

Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) Міністерства оборони України №177 від 13.07.2023 року молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , призначену наказом командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) від 05 липня 2023 року №400, офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прибула з військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 , з 13 липня 2023 року зарахувати до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та всі види забезпечення і вважати такою, що з 13 липня 2023 року справи та посаду прийняла і приступила до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до підпункту «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону, суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.

ОСОБА_1 , як офіцер відділення рекрутингу та комплектування, є суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст.3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із оборонною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховуються громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до вимог ст.ст.3,11,12,16,125,126 згаданого Статуту та ст.ст.2,3 наведеного Закону, ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України державним службовцем, який уповноважений на виконання функцій держави. При цьому, вона зобов`язана свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, знати й зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених їй за посадою, сумлінно вивчати військову справу, виконувати накази командирів (начальників), бути готовою до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

До основних посадових обов`язків ОСОБА_1 відноситься організація відбору громадян для проходження військової служби за контрактом на посадах рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил; організація відбору громадян для навчання у вищих військових навчальних закладах Міністерства оборони та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів; наполеглива праця над розвитком своїх організаторських здібностей і удосконаленням методичних навиків; вивчення і впровадження в практику нового, що сприяє підвищенню ефективності роботи відділення; виховання у підлеглих почуття особистої відповідальності за доручену ділянку роботи; своєчасне вживання заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової та професійної діяльності військовослужбовців, гуманітарної підготовки особового складу; організація виховної та культурно-освітньої роботи; внесення пропозицій заступнику начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки начальнику відділення рекрутингу та комплектування з відповідних питань та покращення роботи; підготовка проектів розпоряджень до місцевих органів влади з відповідних питань у медах своєї компетенції; прийняття участі у нарадах; підготовка проєктів запитів на отримання необхідної для виконання своїх завдань та функцій інформації від відповідних органів, установ і підрозділів та інші обов`язки передбачені посадовою інструкцією.

Згідно із ч.1 ст.45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п. 2-7 Перехідних положень Закону установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти; ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Законом та Порядком заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції 23 липня 2021 року № 449/21, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 р. за № 987/36609 (далі Порядок 449/21) передбачено три види декларацій, зокрема:

1) щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларцій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 визначено, що за загальним правилом до 31.01.2024 слід подати:

щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 20212022 звітні періоди;

декларацію при звільненні за 20222023 оки (якщо обов`язок подання декларації настав до 11.10.2023 включно);

декларацію кандидата на посаду за 2021 та 2022 звітні періоди (якщо кінцевий строк їх подання настав у період з 24.02.2022 по 11.10.2023 включно).

Особливості подання декларацій кандидата на посаду та декларацій при звільненні наведено у відповідях на запитання 2-1 та 2-2 цих Роз`яснень.

З 1 січня до 31 березня 2024 року включно суб`єкти декларування (крім тих, які мають право на відтермінування) повинні подати щорічні декларації за 2023 звітний період.

Декларації, подані в період з 24.02.2022 до 11.10.2023 включно вважаються такими, що були подані на виконання обов`язку, передбаченого ст. 45 Закону (абз. 2 п. 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону). Повторне їх подання не вимагається та є технічно неможливим.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не припиняла повноваження особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно продовжує свою діяльність, як військовослужбовець, а тому граничний термін подачі щорічної декларації за 2023 рік є 31.03.2024 включно.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме: копією відомостей, виданих пошуковою системою Єдиного державного Реєстру Декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, копією щорічної електронної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.

Диспозицією ч.1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 та суб`єктом, на який поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин, несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з тим, ОСОБА_1 , заперечуючи свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, не наводить жодних доводів, які б свідчили про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, пояснення ОСОБА_1 про своєчасне подання до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік та її посилання на відсутність у її діях вини у формі прямого умислу не містять жодних доказів на їх підтвердження та спростовуються матеріалами справи, зокрема послідовністю дій користувача «Єдиного держаного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування». які вчинила ОСОБА_1 за період 01.03.2024 року 11.04.2024 року. Згідно зазначеної роздруківки 15.03.2024 року ОСОБА_1 о 16:38:10 було натиснуто кнопку «Зберегти документ», але збереження документа не підтверджено кваліфікованим електронним підписом (ЕЦП), 21.03.2024 року о 10:16:15 було перевірено повноту та достовірність зазначеної інформації, після чого о 10:35:11 було натиснуто кнопку «Вийти», документ не збережено. Жодного разу ОСОБА_1 не було натиснуто кнопку «Перейти на сторінку накладення кваліфікованого електронного підпису», в результаті чого не було підтверджено подання документа кваліфікованим електронним підписом, з позначкою, що документ подано. Тільки 11.04.2024 року ОСОБА_1 після входу до системи за допомогою кваліфікованого електронного підпису (КЕП), заповнення розділів декларації, перевірки повноти та достовірності зазначеної інформації о 11:13:29 було натиснуто кнопку «Перейти на сторінку накладення кваліфікованого електронного підпису», о 11:14:17 подання документа підтверджено кваліфікованим електронним підписом (ЕЦП), документ подано.

Таким чином, під час судового розгляду ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами обґрунтування невизнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи, зазначені під час розгляду даної справи з боку захисту, зокрема, пояснення свідків за допомогою яких ОСОБА_1 намагалась подати до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП та не дають підстав для закриття провадження у справі з підстав, наведених захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу на те, що норми Закону, наведені захисником, не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Судом не встановлено порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини встановлені під час судового розгляду, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведеності їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується наявними в матеріалах справ письмовими доказами, а дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини та майновий стан: ОСОБА_1 працює, інвалідом не являється.

Обставин, що згідно ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставин, що згідно ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану, ступеню вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також характеру та суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення, суд вважає, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Застосування ст.22 КУпАП є неможливим, оскільки це суттєво знижує ефективність протидії корупції, дозволяє правопорушнику уникнути передбаченої Законом відповідальності.

Більше того, факт вчинення правопорушення, пов"язаного з корупцією не може визнаватись малозначним, оскільки його вчинення порушує встановлені антикорупційним законодавством вимоги, заборони та обмеження, посягає на порядок реалізації особами таких органів, наданої їм влади та посадових повноважень, дискредитує органи влади та місцевого самоврядування. Протидія корупційним та пов"язаним з корупцією проявам, створення атмосфери суспільного неприйняття таких вчинків на сьогодні є винятково актуальними і принциповість під час призначення стягнення за порушення вказаної категорії справ буде істотно сприяти запобіганню злочинам у цій сфері.

Протидія корупційним та пов`язаним із корупцією проявам, створення атмосфери суспільного неприйняття таких вчинків на сьогодні є винятково актуальними, і принциповість під час призначення стягнення за порушення вказаної категорії буде істотно сприяти запобіганню злочинам у цій сфері.

Водночас, одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам.

Разом з тим, в суспільстві не повинно бути сумнівів у порядності (доброчесності) публічної служби, тому за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, особа повинна нести відповідальність, передбачену Законом.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2024 року складає 605,60 грн.

Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано, а відтак, з неї належить стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Керуючись ст.ст. 9, 23, 33-35, 36, 172-7, 221, 276, 277, 283, 284 КУпАП, Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п"ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на неї штрафу у передбачений законом строк, до неї може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя Бойко Н.В.