г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2367/24
Номер провадження 3/213/1310/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Мазуренко В.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріал, що надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, не одружений, дітей не має, має другу групу інвалідності, місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №736902 від 17.05.2024 року, 17 травня 2024 року о 11:52 год, ОСОБА_1 по вул. Української добровольчої армії, буд.25 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, керував транспортним засобом RENAULT LOGAN, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження повного огляду у встановленому законом порядку на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, водій відмовився. Порушення зафіксовано на нагрудні відео реєстратори 477458, 477450, рух транспортного засобу на реєстратор ХІАОМІ. Вказують, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що він має другу групу інвалідності, працює на таксі Уклон. 17.05.2024, коли він поїхав на виклик, його зупинили працівники поліції, вбачали у нього ознаки наркотичного сп`яніння. Він пояснював, що внаслідок онкозахворювання та проведення хіміотерапії у нього різні зіниці очей та блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, однак в силу фізіології та захворювання не може здати аналіз сечі. Він згоден був здати аналіз крові, але йому відмовили. Його вина у вчиненні правопорушення не доведена, просив суд закрити провадження по справі.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Диспозиція частини 1 ст.130 КУпАП, передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною вказаного правопорушення є керування транспортним засобом у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом та перебування під час такого керування у стані сп`яніння, або відмова особи від проходження огляду та керування транспортним засобом під час такої відмови.

ОСОБА_1 визнає факт керування транспортним засобом 17.05.2024 о 11:52 год. як вказано в протоколі. Проте не погоджується з тим, що під час такого керування він перебував у стані наркотичного сп`яніння.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У своїх діях працівники поліції повинні керуватися, зокрема, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджена Наказом МВС України, МОЗ України від 19.11.2015 р. №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затверджений постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 р.) (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ вказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Із матеріалів справи встановлено, що 17.05.2024 о 12.00 год. ОСОБА_1 було виписано направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння, у зв`язку із виявленням поліцейським у водія ознак сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Однак у зв`язку із відмовою пройти такий огляд у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 17.05.2024, видно, що ОСОБА_1 по заяві 17.05.2024 о 16:00 годині прибув для проведення огляду.

Як визначено в пунктах 12,13 розділу ІІІ вказаної Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Як видно із акту медичного огляду від 17.05.2024 у відношенні ОСОБА_1 , останній о 16:15 пройшов огляд в КП «ДБКЛПД» ДОР, під час якого встановлено, що останній орієнтовний у часі, місці та особистості правильно; мовна здатність не порушена; рухова сфера без особливостей, хода не порушена; тремтіння пальців рук відсутнє; запах алкоголю з рота відсутній. Згідно результату обстеження за допомогою Алкотест- 5820 вміст етилового спирту у видихуваному повітрі складає 0,00 проміле. Також зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від здавання сечі достатньої кількості. За результатами огляду та тестів зазначений заключний діагноз: не пройшов медогляд на стан сп`яніння згідно чинного законодавства.

Отже, при проходженні медичного обстеження ОСОБА_1 вказані в направленні на медичний огляд водія ознаки: тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці не підтвердились. Також в акті зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від здавання сечі в достатній кількості. Про те, що йому було запропоновано здати інший предмет дослідження, в тому числі кров та було здійснено забір крові для аналізів або водій відмовився від цього не зазначено.

Таким чином, суд доходить висновку, що медичний огляд водія на визначення стану наркотичного сп`яніння проведено не в повному обсязі, а отже вказане в акті «відмова від здавання сечі в достатній кількості»- не може розцінюватися як відмова водія від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння.

Із наданих ОСОБА_1 доказів видно, що він неодноразово лікувався в онкологічному диспансері, йому встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням, рекомендовано нагляд онколога, лікування у сімейного лікаря. 16.05.2024 він пройшов огляд в закладі ОСОБА_2 з приводу скарги на зниження зору та отримав консультаційний висновок спеціаліста.

Під час розгляду справи судом проглянуто диск з відеозаписом, який доданий до матеріалів справи в якості доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Суд до даного доказу відноситься критично, оскільки зафіксовані обставини не доводять наявність в діях водія вказаного складу адміністративного правопорушення.

Наведене в сукупності свідчить, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у відмові від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Варто зауважити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У рішенні "Шмауцер проти Австрії" від 23.10.1995 року ЄСПЛ зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення".

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Вищевказане дає суду підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно з приписами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 9, 245, 247 п. 1, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Мазуренко