Справа № 595/1200/24
Провадження № 3/595/653/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2024 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовослужбовця Збройних Сил України, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 312758 від 09 липня 2024 року, 06 липня 2024 року о 02 год. 00 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи в АДРЕСА_2 в п`яному вигляді на території домогосподарства ОСОБА_3 обзивав її різними образливими та нецензурними словами, шарпав за верхній одяг, на зауваження не реагував, чим вчинив дрібне хуліганство.

Вказані дії ОСОБА_2 , працівниками ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, заперечив, окрім того, зазначив, що причиною виникнення вказаного конфлікту була сама ОСОБА_3 .

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що протокол було складено за відсутності достатніх фактичних даних, що підтверджують наявність у діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно-небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №19 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство - це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Громадський порядок - це обумовлена потреба суспільства, система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами, система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих, головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Приймаючи до уваги те, що правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, встановлює відповідальність за вчинення хуліганських дій, в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути конкретизовані мотиви, якими керувався правопорушник під час вчинення правопорушення, спосіб вчинення правопорушення та вказано, що дії правопорушника носили навмисний характер і були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к роз`яснено, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших незаконних дій проти особи. При цьому хуліганські дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства.

Верховний Суд дійшов висновку, що за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

В той же час дії ОСОБА_2 при складанні протоколу працівниками поліції кваліфіковані за ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство.

При цьому наявність умислу в діях ОСОБА_2 на порушення громадського порядку і спокою інших громадян, прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі не встановлено.

У протоколі про прийняття заяви ОСОБА_3 від 09 липня 2024 року, вона просить застосувати до ОСОБА_2 заходи адміністративного впливу, так як 06 липня 2024 року о 02 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 по місцю її господарства останній обзивав її різними образливими та нецензурними словами, шарпав за верхній одяг, на зауваження припинити свої хуліганські дії не реагував, внаслідок чого в ОСОБА_3 виникли побоювання за своє життя та здоров`я.

ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях від 09 липня 2024 року вказала, що 06 липня 2024 року 02.00 год. вона разом із дочкою перебували в приміщенні житлового будинку, коли в цей час почула стукіт у вікно. Відчинивши двері, побачила свою сестру ОСОБА_4 з односельчанином ОСОБА_2 , котрий перебував у п`яному стані. Коли останні зайшли до будинку, то ОСОБА_2 почав безпричинно обзивати її та її дочку різними образливими та нецензурними словами, погрожувати їй. На її зауваження припинити свої хуліганські дії не реагував. Зі слів ОСОБА_3 , вказаний конфлікт тривав близько тридцяти хвилин, після чого попросила Зою, щоб остання вигнала ОСОБА_2 з будинку. 09 липня 2024 вирішила звернутись до працівників поліції, так як в неї виникли побоювання за власне життя та здоров`я та здоров`я дочки. Окрім того, просить вжити заходів адміністративного характеру до ОСОБА_2 .

Згідно характеристики № 13 від 11 липня 2024 року, виданої адміністратором центру надання адміністративних послуг ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 . По місцю проживання характеризується з позитивної сторони. Скарг та нарікань на його поведінку за вказаною адресою з боку сусідів і громадськості села в Бучацьку міську раду не поступало. Відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності в Бучацькій міській раді немає.

Проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до переконання, що у матеріалах справи немає даних, які б характеризували об`єктивну сторони вказаного адміністративного правопорушення, тобто того, що ОСОБА_2 своїми умисними діями порушив громадський порядок та спокій громадян чи намагався це зробити у громадському місці саме з хуліганських спонукань, оскільки очевидців обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, не встановлено.

Висловлювання нецензурних слів під час сварки або конфлікту та інші дії описані у протоколі, утворюють дрібне хуліганство лише за умови наявності хуліганського мотиву, тобто внутрішнього спонукання особи порушити громадський порядок, проявити неповагу до суспільства чи окремої особи без вагомих на те причин.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії ОСОБА_2 не були спрямовані на грубе порушення громадського порядку, а конфлікт з ОСОБА_3 був зумовлений не через бажання протиставити себе суспільству та продемонструвати явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження вчинення правопорушення відповідними доказами не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17.

За наведених обставин, факт скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, суд вважає за необхідне провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, відповідно судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 173, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. І. Созанська