Справа № 683/2626/24
ПОСТАНОВА
16 серпня 2024 року м. Старокостянтинів
Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Завадська О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції №1 Хмельницького районного управління поліції ГУ НП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, одружений, працює водієм у СГК «Ладигівське», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 03 серпня 2024 року о 16 год 00 хв, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп?яніння по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою, що могло завдати шкоду її психічному здоров?ю, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 подав до суду заяву, якою вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні визнав, у вчиненому розкаявся, вказав, що із дружиною примирився, просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій вказала про примирення із ОСОБА_3 , просила обмежитись усним зауваженням.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 271093 від 07 серпня 2024 року, в якому він визнав свою вину; протоколом про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03 серпня 2024 року, в якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , яка вказала, що ОСОБА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп?яніння за її місцем проживання по АДРЕСА_2 , висловлювався стосовно неї нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, тягнув за волосся; терміновим заборонним приписом від 07 серпня 2024 року серії АА № 469656, яким ОСОБА_1 строком на 10 діб з 07 серпня 2024 року по 17 серпня 2024 року заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 ; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 07 серпня 2024 року визначено середній рівень небезпеки.
Наведені докази повністю узгоджуються між собою, в повній і достатній мірі підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення у відповідності до вимог статті 33 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, а також те, що в результаті вчинення адміністративного правопорушення не було заподіяно істотної шкоди державним чи суспільним інтересам чи громадянам, відсутність суспільно-небезпечних наслідків діянь ОСОБА_1 , примирення із потерпілою, зважаючи на особу ОСОБА_1 , а також беручи до уваги вид та розмір передбаченого стягнення, його мету та співрозмірність вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності накладення стягнення, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити за малозначністю вчиненого правопорушення, відтак судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 22, 33, ч. 1 ст. 173-2, 283, 284 КУпАП,
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, й на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності звільнити, обмежившись усним зауваженням, провадження по справі закрити.
Постанова може бути оскаржена через Старокостянтинівський районний суд Х мельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя