Справа №601/2622/24
Провадження № 3/601/1349/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Шульгач Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

20.08.2024 року о 15 год. 16 хв. в м.Кременець по вул.Горбача,1 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатор 6810, проба позитивна 1,07 проміле. Від проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Білосевич С.А. просить закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-96-2007 виданий 10 липня 2007 року, серії А №004454 є таким, що не дійсним, оскільки міжповірочний інтервал не більше одного року. Свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 на прилад електродіагностики дійсне до 10 лютого 2015 року, станом на 16.09.2024 року є недійсним. Відповідно до протоколу від 20.08.2024 року серії ЕПР1 №115025 є розбіжність, щодо ідентифікуючих даних транспортного засобу, зокрема, відповідно до п.6 вищевказаного протоколу зазначається автомобіль SHOKODA OKTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 , проте у п.7 протоколу зазначається зовсім інший автомобіль д.н.з. НОМЕР_2 .

Суд, розглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП був складений протокол про адміністративне порушення серії ЕПР1 №115025 від 20.08.2024.

Як вбачається з роздруківки тестування на алкоголь, 20.08.2024 року ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810», на табло якого висвітлило результат 1,07% проміле.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, огляд проводився за допомогою газоаналізатора Алкотест 6810, результат огляду 1,07% проміле.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.08.2024, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в КНП Кременецька опорна лікарня.

З оглянутих судом відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що 20.08.2024 року на вимогу працівників поліції, у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810», на табло якого висвітлило показник 1,07% проміле.

Суддя не приймає твердження представника ОСОБА_2 про те, що у протоколі є розбіжність, щодо ідентифікуючих даних транспортного засобу, оскільки описка в цифрі номерного знаку в описі обставин справи (п.7) не спростовує факту керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Також необґрунтованим є твердження представника про те, що сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-96-2007 виданий 10 липня 2007 року, серії А №004454 та Свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 на прилад електродіагностики дійсне до 10 лютого 2015 року є не дійсними.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Згідно свідоцтва №П51 QM 0452 083 24 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор «Alcotest 6810» зав. № ARCD-0533 виробник Drager Safety AG & Co. KGaA Німеччина, яким був протестований ОСОБА_1 , 20.08.2024 року пройшов повірку і за її результатами відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, що містить вимоги до метрологічних характеристик і значення метрологічних характеристик (клас точності, похибки, діапазон вимірювання) особливості застосування ЗВТ, дане свідоцтво чинне до 30.04.2025 року.

Суддя також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс протии Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суддею встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 115025 від 20.08.2024 року, роздруківкою тестування на алкоголь від 20.08.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 20.08.2024, постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2875180 від 20.08.2024, розпискою від 20.08.2024, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 0452 083 24 чинне до 30.04.2025 року, сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки та відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 , незважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття у суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху. Він, як водій повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя приймає до уваги суспільну небезпечність та характер вчиненого правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, особу винного і приходить до переконання, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про судовийзбір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст.130, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Штраф необхідно сплатити за наступними реквізитами: отримувач ГУК у Терноп.обл./Тернопол.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37977599, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0019001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок, який необхідно сплатити за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місце знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисяч) гривень в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Суддя: