Провадження №: 3/755/4368/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

15 червня 2024 року о 17 год 20 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджено висновком лікаря-нарколога КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» № 003118. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність закерування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Головченко А.О. у судовому засіданні просив закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння. Інспектором не роз`яснені права, передбачені ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП, не надано можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням передбачених законом строків. Також у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003118 від 15.06.2024 не вказано кількісне визначення вмісту наркотичного засобу. Лікар ОСОБА_2 не мав права проводити огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки не проходив тематичне удосконалення за відповідною програмою. Вважає, що ОСОБА_1 не можна позбавити права керування транспортним засобом, оскільки він вже позбавлений строком на 12 місяців постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02.02.2023.

Суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку захисника ОСОБА_1 - адвокат Головченко А.О., вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 24.06.2024 серії ААД № 865507, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.9 а Правил дорожнього руху; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003118 від 15.06.2024 (складений 18.06.2024); рапортом від 15.06.2024 про те, що 15 червня 2024 року о 17 год 20 хв ОСОБА_1 зупинено та виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено у відділенні КНП КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця 20 та в подальшому особу запрошено для складання протоколу про адміністративне правопорушення на 24.06.2024 о 10 год 00 хв; повідомленням по запрошення до відділу поліції ОСОБА_1 ; рапортом від 15.06.2024 про те, що водія ОСОБА_1 доставлено до «Соціотерапії» екіпажем «Рубін 0403», бо екіпаж «Рубін 0401» перебував на стаціонарному блокпості на Дарницькому мості; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.06.2024 серії ЕНА № 2399759 за ч. 2 ст. 126 КУпАП; відеозаписом, записаним на DVD диск.

Відеозапис розпочинається з моменту зупинки транспортного засобу, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Під час перевірки працівниками поліції встановлено, що особа була позбавлена права керування транспортним засобом та на даний час не відновила його, в результаті чого складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.06.2024 серії ЕНА № 2399759 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, під час цього роз`яснено права. ОСОБА_1 підтвердив, що права зрозумілі.

Працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря нарколога, на що він погодився. Викликано екіпаж, який відвіз його до «Соціотерапії», де водій добровільно заповнив документи, пройшов огляд та здав аналізи. Після цього поліцейська пояснила процедуру складання протоколу після отримання результатів аналізів. 24.06.2024 ОСОБА_1 з`явився на складання протоколу, де працівниками поліції знову роз`яснено права, передбачені ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП, які особі були зрозумілі.

У рішенні по справі «O'Halloran аnd Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як роз`яснено в абз. 3, 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи диску з відеозаписом, та не спростовувалось у судовому засіданні, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджено.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі - Порядок № 1103).

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляду закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до пунктів 2, 4 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу 1 та пункту 9 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; лікарем закладу охорони здоров`я.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Щодо доводів захисника про наявність підстав для закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, слід зазначити наступне.

ОСОБА_1 добровільно у супроводі працівників поліції поїхав до закладу охорони здоров`я та пройшов огляд, права йому були двічі роз`яснені та зрозумілі, а правничою допомогою він скористався під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді.

Посилання адвоката Головченко А.О. на відсутність направлення до медичного закладу в матеріалах адміністративної справи є безпідставними, оскільки виписане працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу направлення після проходження медичного огляду особи, залишається в медичному закладі. При цьому, приєднаним до матеріалів справи воно має бути лише у випадку якщо водій відмовляється від проходженням зазначеного огляду в медичному закладі, тобто за відсутності його використання в медичній установі.

Згідно відповіді КНП КМНКЛ «Соціотерапія» ОСОБА_1 на його заяву направлено належним чином завірену копію направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також згідно вказаної відповіді встановлено, що відповідно до пункту 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103, огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько- акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За роз`ясненням МОЗ України (лист від 21.06.18 № 3.09-53/890-18 15741) на сьогодні немає жодної програми тематичного удосконалення для лікарів закладів охорони здоров`я (фельдшерів - у сільській місцевості), що проводять огляди водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Лікар-нарколог має право проводити огляди на стан сп`яніння відповідно до посадової інструкції, затвердженої керівником закладу охорони здоров`я, де проводяться такі огляди.

Лікарі-наркологи відділення медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння огляди водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводять огляди на стан сп`яніння відповідно до посадових інструкцій, затверджених директором.

Лікарі-наркологи відділення медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, в тому числі лікар-нарколог ОСОБА_3 мають повну вищу освіту за напрямом підготовки «Медицина», спеціальністю «Лікувальна справа», пройшли інтернатуру за спеціальністю «Психіатрія» з наступною спеціалізацією з «Наркології», атестовані у встановленому порядку на визначення знань та практичних навиків з присвоєнням (підтвердженням) звання лікаря- спеціаліста за спеціальністю «Наркологія» або з присвоєнням (підтвердженням) відповідної кваліфікаційної категорії за спеціальністю «Наркологія», у встановленому порядку підвищують кваліфікацію та проходять курси з тематичного удосконалення.

Твердження сторони захисту про обов`язковість встановлення при лабораторному дослідженні «кількісного визначення вмісту наркотичного засобу (скільки нг/мл), якого саме наркотичного засобу, та чи перевищує це значення допустимий пороговий рівень» є таким, що не ґрунтується на вимогах Закону, оскільки нормативно-правові акти, які регулюють порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду, не містять вимог щодо встановлення таких показників (кількісне визначення вмісту наркотичного засобу, визначення допустимого порогового рівня наркотичного засобу в організмі) стану наркотичного сп`яніння, на противагу визначеному пунктом 7 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 цифрового показнику (нижчої межі) концентрації в крові алкоголю при встановленні стану алкогольного сп`яніння.

Щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення з порушенням передбачених законом строків, то, враховуючи конкретні обставини справи - це не може бути єдиною підставою визнання огляду та керування особою транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння в комплексі недопустимим доказом.

Щодо неможливості позбавлення права керування транспортним засобом ОСОБА_1 , то суддя враховує правовий висновок, викладений у рішенні об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року (справа № 702/301/20, провадження 51-944 кмо 23).

Відповідно до положень ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання.

Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко