Справа № 741/1154/23 Головуючий у 1 інстанції Крупина А. О.
Провадження № 33/4823/773/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2024 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Заболотний В.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Оскаржуваною постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст.30 КУпАП приєднано ОСОБА_1 до стягнення за даною постановою невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 липня 2023 року, яка набрала законної сили 19 жовтня 2023 року, та призначено йому загальний строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік 8 (вісім) місяців 24 (двадцять чотири) дні.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну.

Також просив поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, як пропущений з поважних причин, оскільки він, будучи військовослужбовцем та виконуючи бойові завдання, не мав можливості вчасно подати апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як убачається із судового рішення, постанова щодо ОСОБА_1 була винесена 26 січня 2024 року.

Вказана постанова суду 06 лютого 2024 року набрала законної сили та була звернена до виконання.

Апеляційна скарга на вказану постанову суду подана ОСОБА_1 13 серпня 2024, більш ніж через півроку після винесення судового рішення, тобто після закінчення строку на оскарження постанови суду.

Порушуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 зазначає, що будучи військовослужбовцем та виконуючи бойові завдання, не мав можливості вчасно подати апеляційну скаргу.

Проте, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаним про всі дати судових засідань у справі.

Зокрема, ОСОБА_1 та його захисник Царенко А.А. неодноразово подавали клопотання про відкладення судового розгляду. 11 грудня 2023 року ОСОБА_1 подав клопотання, де просив проводити розгляд справи за його відсутності за участі адвоката Царенка А.А.; своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки вказані у протоколі обставини не відповідають дійсності, а транспортним засобом 13 червня 2023 року він не керував, у стані сп`яніння не перебував. Захисник Царенко А.А. був присутнім 11.12.2023 під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 , надав пояснення з приводу обставин справи. У подальшому, в судове засідання 26 січня 2024 року ОСОБА_1 та його захисник не з`явились.

Крім того, в матеріалах справи наявні квитанції про сплату ОСОБА_1 штрафу в сумі 17000 грн та судового збору в сумі 536,80 грн, датовані 31 січня 2024 року (а.с.58).

Аналогічна квитанція про сплату штрафу в сумі 17000 грн додана апелянтом до апеляційної скарги (а.с.77).

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 станом на 31 січня 2024 року знав про наявність оскаржуваної постанови, мав можливість раніше реалізувати своє право на апеляційне оскарження в передбачений законом строк - до 06.02.2024, однак цього не зробив з невідомих суду причин.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Під поважними підставами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з обставинами, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Проте, ОСОБА_1 не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення та достатніх підстав для його поновлення, а його доводи, що через виконання ним як військовослужбовцем бойових завдань, не зміг вчасно подати апеляційну скаргу, є неспроможними і повністю спростовуються матеріалами справи.

А тому відсутні підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 26 січня 2024 року щодо нього.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Носівського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний