КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/4052/2024 Постанова винесена суддею Сазоновою М.Г.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника Азральян С.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2024 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, інваліда 1 групи, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 , 05 травня 2024 року о 19 год. 10 хв. по вул. Гната Хоткевича, 20 в м. Києві, керував транспортним засобом «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога по вул. П. Запорожця, 20, у встановленому законом порядку, категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, а викладені в ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, просить її скасувати а провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд не надав оцінку усім аргументам ОСОБА_1 , викладеним в клопотанні, не звернув увагу на порушення поліцейськими вимог КУпАП, які можуть бути підставою для закриття провадження у справі, зокрема, що поліцейські не встановили та не вказали ознаки якого саме сп`яніння, на їх думку, наявні у ОСОБА_1 , не запропонували пройти огляд на місці, а відразу у лікаря-нарколога. Також суд першої інстанції залишив поза увагою обставину, зафіксовану на відео, на яку посилався ОСОБА_1 у клопотанні, де він наполягає на проходженні огляду, а поліцейський йому відмовляє.

Не прийняв до уваги суд першої інстанції і доводи ОСОБА_1 про порушення процедури виявлення у водіїв ознак сп`яніння, яка регулюється ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Суд першої інстанції не врахував, що підстав для зупинки транспортного засобу працівниками поліції не було, а тому будь-які подальші дії поліцейських, зокрема й вимога пройти огляд, були незаконними. Доказів того, що пасажири не були пристебнутими ременями безпеки, крім твердження поліцейського, в матеріалах справи не має. Відеозаписом з бодікамери поліцейського чи відеореєстратором з автомобіля не зафіксовано, що пасажири не користувалися ременем безпеки. Крім того відсутня інформація про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 121 КУпАП за порушення правил користування ременями безпеки.

При цьому апелянт зазначає, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку проведення огляду. Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, проведення огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння відбувається на місці зупинки водія саме за допомогою спеціальних технічних засобів і лише у разі його відмови від проходження такого огляду або у випадку незгоди з отриманими результатами, цей огляд може бути проведено у закладі охорони здоров`я. Аналогічна процедура викладена і в п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103. Разом з тим, поліцейські відразу запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря-нарколога, на що останній погодився, що підтверджується відеозаписом з бодікамер поліцейських, та свідчить, що запропонований ОСОБА_1 порядок огляду на стан сп`яніння не передбачений ст. 266 КУпАП.

Крім того, передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені п.п. 3, 4 розділу 1 Інструкції. Вимога пройти огляд без встановлення цих ознак вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. У порушення вказаних вимог Інструкції, ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння поліцейськими фактично не встановлювалися і ОСОБА_1 вони не повідомлялися. Сам по собі втомлений вигляд водія, притягнення раніше до адміністративної відповідальності чи запах алкоголю з автомобіля не може бути розцінено як ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння у водія, оскільки виключний перелік таких ознак визначено в Інструкції. Матеріали не містять відомостей про застосування працівниками поліції спеціальних технічних засобів для перевірки реакції зіниць ОСОБА_1 на світло. Більше того, на відео взагалі не зафіксовано, що поліцейський проводив будь-який огляд ОСОБА_1 на предмет виявлення вказаних в протоколі ознак сп`яніння.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 на камеру сказав, що відмовляється від проходження огляду і що є визначений час для проходження огляду - 2 години, свідчить, що суд розглядав справу з обвинувальним нахилом, оскільки ОСОБА_1 не висловлював категоричної відмови від проходження огляду і така відмова не зафіксована на відеозаписах бодікамер.

Таким чином поліцейські порушили ст. 266 КУпАП та Інструкцію, не забезпечили ОСОБА_1 можливості пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я 05 травня 2024 року, зважаючи, що категоричної відмови від проходження огляду не було та протокол ще не був складений, а був складений вже після того, як ОСОБА_1 неодноразово вимагав пройти огляд у лікаря-нарколога.

Крім того, поза увагою суду залишився факт введення поліцейським в оману ОСОБА_1 щодо процедури проходження огляду на стан сп`яніння, а саме, що він може самостійно пройти такий огляд, однак такого встановлена законодавством процедура огляду не передбачає.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Азральян С.М. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 865942 від 05 травня 2024 року, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою та самим ОСОБА_1 , і будь-яких зауважень і заперечень не містить; в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 05 травня 2024 року; в розписці ОСОБА_1 від 05 травня 2024 року про залишення на зберігання транспортного засобу «Hyundai Accent» за адресою: м. Київ, вул. Хоткевича, буд. 20; відеозаписі з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення.

Зазначені докази є належними і допустимими, оскільки отримані у відповідності до вимог чинного законодавства, зафіксовані у належній процесуальній формі і узгоджуються між собою.

Доводи апелянта щодо порушення порядку проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння є безпідставними.

Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі не можливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до розділів ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Як вбачається з наданих суду матеріалів інспектором поліції вказаних вимог закону було дотримано.

Зокрема, всупереч доводів апелянта, інспектором поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , як це слідує з відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора), було вказано, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного, чи то наркотичного сп`яніння, бо він має стомлений вигляд, а із салону автомобіля чутно запах алкоголю. Надалі ОСОБА_1 , на неодноразові зауваження працівника поліції, повідомив, що вживає багато ліків, в тому числі з наркотичним ефектом, та продемонстрував упаковку з назвою "морфін", у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд, від якого ОСОБА_1 відмовився.

При цьому твердження апелянта, що працівниками поліції не зафіксовано, які саме ознаки були виявлені у ОСОБА_1 спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 865942 від 05 травня 2024 року та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 05 травня 2024 року, відповідно до яких у ОСОБА_1 були виявлені такі ознаки: зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння кінцівок пальців рук, неприродна блідість обличчя, що відповідно до п. 4 розділу І Інструкції є ознаками наркотичного сп`яніння.

З цих підстав інспектором поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд щодо виявлення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Доводи апелянта про те, що огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння проводиться на місці за допомогою спеціального технічного засобу спростовуються п. 12 розділу ІІ Інструкції, відповідно до якого - у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому зі змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції вбачається, що навіть огляд водія на виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці не є обов`язковою вимогою закону, а лише одним із можливих варіантів такого огляду.

Що стосується застосування спеціальних технічних засобів при встановленні ознак наркотичного сп`яніння на місці зупинки, то вони чинним законодавством не передбачені.

Спростовуються матеріали справи і посилання апелянта на безпідставність його зупинки. Так, з відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції вбачається, як працівники поліції, підходять до автомобіля, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 , і на його запитання про причину зупинку, повідомляють, що пасажири керованого ним транспортного засобу не пристебнуті паском безпеки.

Відсутність інформації про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121 КУпАП, а також доказів, які б вказували, що пасажири автомобіля не користувалися ременем безпеки, не впливають на висновки суду щодо законності підстав зупинки ОСОБА_1 , зважаючи на ті обставини, що судом вирішувалося питання про його притягнення до адміністративної відповідальності не за ст. 121 КУпАП, а за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора поліції спростовуються доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння. Зокрема, на вказаному відеозаписі зафіксовано, що після того як ОСОБА_1 спільно з працівниками поліції прибув до медичного закладу, до них вийшов лікар-нарколог, якому ОСОБА_1 повідомив, що на даний час, через отримане поранення, приймає «Морфін» та запитав, чи покажуть це аналізи. На вказане лікар повідомив, що на приймання таких ліків вони також проводять аналіз і, у разі їх вживання, аналізи це покажуть. При цьому лікар наголосив, що він приймає заборонені препарати і в такому разі не повинен керувати транспортним засобом. Після цього ОСОБА_1 вказує, що все зрозумів, що все покаже, і в такому разі він викликає таксі. Тоді працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що в такому разі, якщо він відмовляється від проходження огляду, то його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, на що ОСОБА_1 вказує, що все зрозумів. Фіксується відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння. Надалі працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також фіксується як працівник поліції, сівши в патрульний автомобіль, складає протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як за відмову від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, та в цей час до нього підійшов інший інспектор та зазначив, що ОСОБА_1 вже хоче пройти огляд, на що було зауважено, що він вже відмовився. Надалі, коли інспектор поліції просить ОСОБА_1 ознайомитися з протоколом, останній повідомляє, що не відмовляється від огляду.

Отже, з наведеного слідує, що після того, як дізнався, що вживання препарату «Морфін» не дозоляє керувати транспортними засобами, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння. Після цього йому було роз`яснено наслідки такої відмови, його права, а також складено протокол про адміністративне правопорушення і лише тоді ОСОБА_1 заявив, що має бажання пройти відповідне обстеження.

Зазначені обставини дають підстави вважати про відсутність у ОСОБА_1 наміру пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння, а лише затягування ОСОБА_1 часу.

Отже, зібрані і направлені до суду першої інстанції докази поза розумним сумнівом свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновок судді про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам події і матеріалам справи, які суд першої інстанції дослідив у відповідності до вимог чинного законодавства та надав їм відповідну оцінку, що спростовує доводи апелянта про однобічність і неповноту судового розгляду справи.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2024 року є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.