єдиний унікальний номер справи 546/582/24
номер провадження 3/546/267/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності протягом року суду не надано,

в с т а н о в и в :

03.07.2024 до Решетилівського районного суду Полтавської області від СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу серії ААД №654753, складеного 18.05.2024 о 02:57 годині поліцейським з РПП СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП, ст. л-том поліції Деркачем Ю.С., водій ОСОБА_1 , 17.05.2024 о 23:11 годині по вул. Миру в с. Сухорабівка Полтавського району передав керування тз GEELY-сk2 д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає по АДРЕСА_2 , який по вул. Миру в с. Сухорабівка Полтавського району керував автомобілем GEELY-сk2 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9г Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення призначене на 05.09.2024, будучи належним чином повідомленими, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Казаков О.А. не з`явились.

02.09.2024 ОСОБА_1 подано до суду клопотання, в якому останній повідомив суду, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає в повному обсязі, просив розгляд справи проводити без його участі (а.с.20).

02.09.2024 захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Казаковим О.А. подано до суду клопотання, в якому захисник просить суд розглянути справу за його відсутності, справу закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Клопотання обґрунтоване наступним. 17.05.2024 о 23 год 11 хв в с. Сухорабівка Полтавського району Полтавської області працівники поліції під`їхали до автомобіля GEELY-СК д.н.з. НОМЕР_2 , який не рухався і знаходився біля двору будинку АДРЕСА_3 де мешкає ОСОБА_2 . В автомобілі знаходились ОСОБА_1 , який є власником даного автомобіля та його товариш ОСОБА_2 . Вони сиділи в автомобілі з ввімкненим двигуном та слухали музику. Працівник поліції склав відносно ОСОБА_1 протокол серії ААД №654753 від 18.05.2024 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за передачу керування автомобілем ОСОБА_2 , який перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 свою провину не визнає з наступних підстав. На відеозаписах доданих до протоколу вбачається, що при русі поліцейських по вулиці, вищезазначений автомобіль стоїть біля двору і в ньому знаходяться дві особи, тобто ніякого керування автомобілем ОСОБА_2 не відбувається, що вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, працівниками поліції не вказувались підстави на яких вони почали вимагати проходження освідування на стан сп`яніння, що є порушенням норм ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», тому всі подальші дії працівників поліції є незаконними. Звертає увагу суду на те, що запис починається о 23:11 годині 17.05.2024, а закінчується о 03:28 годині 18.05.2024, однак з періоду часу 00:06 години до 02:54:28 години відеозапис перерваний (більше трьох годин), що унеможливлює визначення часу освідування ОСОБА_2 в лікарняному закладі всупереч вимогам ст. 266 КУпАП.. Отже, всупереч повідомлення поліції про безперервність запису і надання його файлами по 5 хв відеозапис події доданий до протоколу був перерваний. Передання керування автомобілем ОСОБА_2 , який нібито знаходився в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , який був тверезий чи нібито знаходився в стані алкогольного сп`яніння, правового значення на кваліфікацію дій ОСОБА_1 не мають.

КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справ за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності не належать до даної категорії випадків.

Враховуючи позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, викладені у клопотанні, з метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними у ній письмовими доказами.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції надано:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №654753 від 18.05.2024 де в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративно відповідальності ОСОБА_1 зазначено: «Випив пива та передавав керування своїм автомобілем ОСОБА_2 , який також пив пиво зі мною» (а.с.2);

висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №804, складений 18.05.2024 о 01 год 35 хв лікарем який проводив огляд ОСОБА_1 ОСОБА_3 . Згідно вказаного висновку ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3);

довідку СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП з інформацією про те, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має посвідчення водія НОМЕР_3 , транспортний засіб GEELY-сk-2 д.н.з. НОМЕР_2 належить гр-ну ОСОБА_1 (а.с.4);

довідку СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП про технічні характеристики нагрудного відео реєстратора (бодікамери) (а.с.4);

клопотання ОСОБА_1 , адресоване голові Решетилівського районного суду, в якому останній визнає вину в повному обсязі та просить розгляд протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП провести без його участі (а.с.6)

компакт диск з написом « ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП», який містить один фрагмент з відеореєстратора патрульної поліції та вісімнадцять фрагментів з нагрудної бодікамери працівників поліції (а.с.7).

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши відеозапис, оцінюючи зібрані і надані докази як окремо так і в їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

Під час дослідження в судовому засіданні відеозапису з відеореєстратора патрульної машини DDPAI X2S Pro Front, судом встановлено наступне. Відеозапис розпочинається 17.05.2024 о 23:11:07 та закінчується 17.05.2024 о 23:12:03. На даному фрагменті відеозапису чітко видно, що патрульна машина перебуває у русі, в ході руху якого в світлі фар патрульної машини при наближенні видніється автомобіль темного кольору д.н.з. НОМЕР_2 з ввімкненими фарами, даний автомобіль в русі не перебував, а весь час до наближення до нього патрульної машини стояв на одному місці, на узбіччі недалеко від домоволодіння приватного будинку. В світлі фар видно, що в салоні автомобіля перебуває два чоловіка, один на водійському сидінні, а інший на передньому пасажирському сидінні. Порівнявшись з вказаним автомобілем патрульна машина зупиняється, співробітник поліції спілкується з невстановленим чоловіком, який перебував на водійському сидінні.

З фрагменту відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри якого «0200С», який розпочинається 17.05.2024 о 23:17:47 та закінчується о 23:18:26, вбачається, що співробітник поліції звертається до особи на ім`я ОСОБА_4 , повідомляє, що автомобіль зареєстрований саме на нього та з`ясовує чи вживав останній алкогольні напої та які самі. Особа на ім`я ОСОБА_4 повідомляє, що вживав алкогольні напої, а саме пиво. Після цього співробітник поліції запитує чи під час зупинки транспортного засобу особа на ім`я ОСОБА_4 керував транспортним засобом, на що останній заперечуючи покивав головою, співробітник поліції в голос озвучив, що останній не керував автомобілем. В подальшому співробітник поліції не з`ясовуючи у особи на ім`я ОСОБА_4 хто ж саме керував даним автомобілем в ствердній формі повідомив останньому, що поряд з ним перебуває ОСОБА_2 , у якого вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння та перерахував ці ознаки. Співробітник поліції пославшись на норму закону якою заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння одразу запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці. ОСОБА_2 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці, потім відмовився та в подальшому неодноразово повідомляв, що транспортним засобом не керував. Працівник поліції у відповідь повідомив ОСОБА_2 , що на відеозаписі зафіксовано, що саме він керував транспортним засобом. На прохання ОСОБА_2 показити вказаний відеозапис працівник поліції двічі відмовився, аргументуючи це тим, що наразі ведеться не розгляд справи про адміністративного правопорушення, а буде складатись протокол за фактом керування в стані алкогольного сп`яніння, зазначив, що даний відеозапис буде направлено до суду, де він і зможе з ним ознайомитись. В подальшому ОСОБА_2 повторно запропоновано пройти огляд на місці зупинки, та повідомлено, що в разі відмови буде складено протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. На заперечення ОСОБА_2 факту керування співробітник поліції повідомив, що він вбачає в цьому намагання уникнути відповідальності

З фрагменту відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри якого «0201С», який розпочинається 17.05.2024 о 23:18:48 та закінчується о 23:24:47, вбачається, що співробітник поліції неодноразово наполегливо стверджує, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом та наполегливо пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_2 продовжує наполегливо неодноразово стверджувати, що він не керував автомобілем. В подальшому співробітник поліції запитує у ОСОБА_2 хто ж тоді керував, якщо не він. У відповідь ОСОБА_2 говорить «Ніхто». Співробітник починає повідомляти йому про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень, знову посилається на відеозапис як на доказ керування автомобілем саме ОСОБА_2 , повідомляє, що на записі видно як вони мінялись місцями і відповідальності ніхто не уникне. Знову пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер або у медичному закладі, в разі відмови буде складено протокол за відмову від проходження огляду.

З фрагменту відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри якого «0202С», який розпочинається 17.05.2024 о 23:23:48 та закінчується о 23:28:47, вбачається, що співробітник поліції повідомляє, що ведеться відеозапис, пропонує не марнувати час та все ж таки пройти огляд на стан сп`яніння. В подальшому співробітник поліції запитує чому ОСОБА_2 відмовляється пройти огляд і де той працює, на що останній повідомляє, що працює водієм у фермерському господарстві.

З фрагменту відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри якого «0203С», який розпочинається 17.05.2024 о 23:28:48 та закінчується о 23:33:47, вбачається, що співробітник поліції показав ОСОБА_2 відеозапис з відеореєстратора, після перегляду якого останній заявив, що на ньому не зафіксовано факт керування ним транспортного засобу. Співробітник поліції у відповідь повідомив, що заперечуючи факт керування ОСОБА_2 не зможе уникнути відповідальності, тому зараз він разом з власником автомобіля поїдуть в медичний заклад для проходження ними огляду на стан сп`яніння.

З фрагменту відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри якого «0204С», який розпочинається 17.05.2024 о 23:33:48 та закінчується о 23:38:47, вбачається, що співробітник поліції повідомляє ОСОБА_2 та іншій особі, до якої раніше звертались на ім`я ОСОБА_4 , які перебувають у салоні патрульної машини про те, що незважаючи на те буде огляд проведено на місці зупинки чи в медичному закладі стовідсотково буде складено протокол, також протокол буде складено в разі відмови від огляду. В подальшому ОСОБА_2 знову неодноразово пропонується пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки.

З фрагменту відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри якого «0205С», який розпочинається 17.05.2024 о 23:38:48 та закінчується о 23:43:47, вбачається, що ОСОБА_2 знову наполегливо пропонується пройти огляд на місці, останній згоди не висловлює, но і не відмовляється. Патрульна машина повертається на місце зупинки, де ОСОБА_2 пропонується обрати трубку, в подальшому надається прилад Драгер для проходження огляду, останній відмовляється дмухати у прилад Драгер.

З фрагменту відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри якого «0206С», який розпочинається 17.05.2024 о 23:43:50 та закінчується о 23:48:47, вбачається, що ОСОБА_2 продовжує заперечувати факт керування, а працівник поліції продовжує стверджувати, що саме ОСОБА_2 керував посилаючись на відеозапис де видно, хто саме перебував за кермом. Співробітник поліції повідомляє, що ОСОБА_2 не уникне відповідальності намагаючись ввести поліцію в оману. В подальшому співробітник поліції запитує у власника автомобіля чи саме ОСОБА_2 ним керував, на що останній йому повідомляє, що це він сам ним керував і протокол необхідно складати не відносно ОСОБА_2 , а відносно нього. Працівник поліції повідомляє, що на записі видно, що ОСОБА_2 , а не особа на ім`я ОСОБА_4 керував автомобілем, не треба вводити поліцію в оману. Працівник поліції знову пропонує пройти ОСОБА_2 огляд на місці зупинки.

З фрагменту відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри якого «0207С», який розпочинається 17.05.2024 о 23:48:48 та закінчується о 23:53:47, вбачається, що співробітник поліції продовжує наполегливо стверджувати, що на відеозаписі читко видно, що власник автомобіля помінявся місцями з ОСОБА_2 на момент зупинки саме ОСОБА_2 перебував за кермом, що зафіксовано на відеозаписі. Під час дослідження в судовому засіданні даним відеозаписом буде повністю спростовано твердження ОСОБА_2 , що останній не керував транспортним засобом. Наразі стоїть тільки питання того, протокол буде складено за фактом керування в стані алкогольного сп`яніння чи за відмову від огляду. Оскільки ОСОБА_2 відмовився від огляду на місці працівник поліції повідомляє, що вони знову їдуть в медичний заклад.

На фрагментах відеозаписів з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри яких: «0208С», який розпочинається 17.05.2024 о 23:53:48 та закінчується о 23:58:47, 0209С», який розпочинається 17.05.2024 о 23:58:48 та закінчується 18.05.2024 о 00:03:47, 02010С», який розпочинається 18.05.2024 о 00:03:48 та закінчується о 00:08:47, 02011С», який розпочинається 18.05.2024 о 00:08:48 та закінчується о 00:08:58 зафіксовано рух патрульної машини, з перебуваючими в салоні патрульної машини особи на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

З фрагменту відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри якого «02012С», який розпочинається 18.05.2024 о 02:50:25 та закінчується о 02:55:23 зафіксовано розгляд працівником поліції адміністративного правопорушення зафіксованого в неавтоматичному режимі передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_2 .

На фрагментах відеозаписів з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри яких: «02013С», який розпочинається 18.05.2024 о 02:55:24 та закінчується о 03:00:23, 02014С», який розпочинається 18.05.2024 о 03:00:24 та закінчується о 03:04:46 зафіксовано складання відносно ОСОБА_2 постанови про накладання на останнього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З фрагменту відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри якого «02015С», який розпочинається 18.05.2024 о 03:17:88 та закінчується о 03:22:57 на якому зафіксовано складання протоколу стосовно ОСОБА_1 .

На фрагментах відеозаписів з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри яких: «02016С», який розпочинається 18.05.2024 о 03:22:58 та закінчується о 03:27:57, 02017С», який розпочинається 18.05.2024 о 03:27:58 та закінчується о 03:28:59 зафіксовано складання протоколу відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є: 1)керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого); 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п.1.10 ПДР України).

За ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Таким чином, суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку та керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП за своєю правовою природою є бланкетною нормою права, яка відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно - правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 2.9 г ПДР України, передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Відповідно до п. 2.2 Правил дорожнього руху України власник транспортного засобу може передавати керування таким засобом іншій особі або передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

В абзаці 5 пункту 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 вказано, що судам слід враховувати, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КпАП), настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Обов`язковою ознакою даного правопорушення є перебування особи, якій передано керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, а також усвідомлення особою, яка передає керування транспортним засобом, того, що ця особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння може бути притягнутий власник або володілець транспортного засобу.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в Рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу. Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останнього адміныстративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає саме у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З досліджених в судовому засіданні сімнадцяти фрагментів відеозаписів з нагрудної бодікамери вбачається, що з вказаних фрагментів тільки шість фрагментів стосуються особисто ОСОБА_1 , а саме фрагменти відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри яких: «0200С», «0204С», «0206С», «0207С», «02015С», «0216С» на яких зафіксовано, що поліцією встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля, що останній не керував автомобілем, з`ясування анкетних даних, місце перебування останнього під час зупинки автомобіля та складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На інших 12 фрагментах відеозаписів з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського зафіксовано спілкування поліцейських з ОСОБА_2 та наполегливе змушення до проходження останнім огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП а складання відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за фактом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В ході дослідження в судовому засідання відеозапису з відеореєстратора патрульної машини DDPAI X2S Pro Front, судом встановлено, що співробітниками поліції не здійснювалась зупинка транспортного засобу, коли патрульна машина наблизилась до автомобіля GEELY-сk2 д.н.з. НОМЕР_2 , даний автомобіль в русі не перебував, а весь час до наближення до нього патрульної машини стояв на одному місці, на узбіччі недалеко від домоволодіння приватного будинку. В світлі фар видно, що в салоні автомобіля перебуває два чоловіка, один на водійському сидінні, а інший на передньому пасажирському сидінні, весь час до наближення патрульної машини вказані чоловіки перебували на своїх місцях.

Отже, твердження працівників поліції про те, що на відеозаписі з відеореєстратора зафіксовано, як ОСОБА_1 помінявся місцями з ОСОБА_2 шляхом пересідання з водійського сидіння на пасажирське сидіння, у зв`язку з чим під час зупинки транспортного засобу за кермом знаходився ОСОБА_2 повністю спростовується дослідженим в судовому засідання відеозапису з відеореєстратора патрульної машини DDPAI X2S Pro Front.

Окрім того, данним фрагментом відеозапису повністю спростовується твердження працівників поліції про те, автомобіль GEELY-сk2 д.н.з. НОМЕР_2 перебував в русі під час наближення до нього патрульної машини та те, що ОСОБА_2 взагалі керував даним транспортним засобом.

Окрім того, судом встановлено, що працівники поліції, які стверджували, що ніби то здійснили зупинку автомобіля, не повідомляли жодної підстави такої зупинки, весь час спілкувались тільки з ОСОБА_2 , ігнорували намагання ОСОБА_1 надати свої пояснення, повідомивши, що наразі ведеться розмова саме з ОСОБА_2 з приводу керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що відносно нього в останню чергу буде складено протокол за передачу керування автомобілем ОСОБА_2 , який перебувають у стані алкогольного сп`яніння. Під час складання протоколу ОСОБА_1 взагалі не було роз`яснено права та обов`язки.

В фабулі протоколу серії ААД №654753 від 18.05.2024 поліцейський з РПП СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП, ст. л-том поліції ОСОБА_5 , зазначив, що водій ОСОБА_1 , 17.05.2024 о 23:11 годині по вул. Миру в с. Сухорабівка Полтавського району передав керування тз GEELY-сk2 д.н.з. НОМЕР_2 водію ОСОБА_2 , який по вул. Миру в с. Сухорабівка Полтавського району керував автомобілем GEELY-сk2 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу на те, що до протоколу не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Натомість, до протоколу додано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №804, складений 18.05.2024 о 01 год 35 хв, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3).

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, а також в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП та п. 2 розділу І Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Суд приходить до висновку, що працівниками поліції в порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452/735 було ініційовано проведення в КП «Полтавський обласний центр терапії залежності» огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який хоча і є власником автомобіля GEELY-сk2 д.н.з. НОМЕР_2 , але в даному випадку не був водієм та не керував вказаним транспортним засобом.

Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» яким передбачено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Як встановлено судом, фрагмент відеозапису з нагрудної бодікамери, останні цифри якого «02011С», який закінчується 18.05.2024 о 00:08:58. Однак наступний фрагмент відеозапису з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, останні цифри якого «02012С», розпочинається 18.05.2024 о 02:50:25. Отже, всупереч повідомлення поліції про безперервність запису і надання його файлами по 5 хв відеозапис події доданий до протоколу був перерваний майже на дві години, що позбавляє суд можливості в повній мірі встановити обставини справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 654753 від 18 травня 2024 року (а.с. 2), відеозапис, який міститься на диску з написом « ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 7), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №804 від 18.05.2024 (а.с.3) не можуть вважатися належними і допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9.г ПДР України та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд приходить до висновку, що матеріали справи взагалі не містять, жодних належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом ОСОБА_2 , який в подальшому керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Суд акцентує увагу на тому, що перебування особи на водійському сидінні автомобіля, який не перебуває в русі, з ознаками алкогольного сп`яніння, не містить складових об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий, та його невід`ємні складові, повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

Порядок же збору доказів визначений законодавством, причому в ряді випадків детально. Тому докази можуть бути використані в адміністративному провадженні тільки в тому випадку, коли вони отримані в порядку і з джерел, передбачених законодавством.

Окрім того, судами вищих інстанцій неодноразово зверталася увага на те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушеннямстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України», заява №16347/02, заява №926/08,стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019 у справі №761/26744/19, від 23.09.2019 у справі №753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування всіх обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Зазначені вище обставини у їх сукупності викликають обґрунтований сумнів у законності дій поліцейських при оформленні матеріалів даного адміністративного провадження.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, яке має ознаки злочину» залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (Рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardov. Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Оцінюючи кожен доказ окремо з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9. г Правил дорожнього руху України, тому суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, крім того, недоведеною є сама подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення, тому провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАПпідлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-285, 287, 289 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Романенко