Справа № 201/6295/24
Провадження № 3/201/2687/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 травня 2024 року о 18 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_1 , перед початком та зміною напрямку руху ліворуч в районі електроопори № 10 по вул. Січеславська Набережна в м. Дніпрі не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним зліва автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальні збитки та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона, в час та місці, зазначені в протоколі, керуючи автомобілем «Тойота», рухалась крайньою правою смугою та зупинилась позаду маршрутного транспортного засобу, після чого стала чекати на слушний момент для перестроювання лівіше на суміжну смугу, та, дочекавшись коли відстань до попутного позаду транспорту стане достатньою, почала змінювати напрямок руху ліворуч, однак несподівано відбулось зіткнення з іншим автомобілем.

Захисник під час судового розгляду, підтримавши позицію своєї підзахисної, просив залишити без розгляду, подані з їх сторони клопотання щодо призначення експертизи та виклику свідків, при цьому наполягав на закритті провадження по даній справі, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, не встановлюючи винуватість ОСОБА_1 .

Представник водія ОСОБА_2 , з`явившись до суду, наполягав на розгляді справи за відсутності свого довірителя, вважаючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною поза розумним сумнівом.

Потерпіла ОСОБА_3 , будучи власником автомобіля «Фольксваген», д/н НОМЕР_2 , у судовому засіданні підтвердила, що її автомобілю були завдані механічні пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась, на її думку, з вини водія ОСОБА_1 .

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушниці ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 18 травня 2024 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між учасниками дорожнього руху відбулось внаслідок зміни напрямку руху ліворуч водієм ОСОБА_1 , яка не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, у тому числі водію ОСОБА_2 , яка наближалась попутно зліва, у зв`язку з чим траєкторії руху останніх перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали, також зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 690343 від 18 травня 2024 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.

Отже водій ОСОБА_1 при зміні напрямку руху ліворуч повинна була переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, у тому числі тим, які слідували суміжною смугою лівіше, на яку виїхала правопорушниця в момент безпосереднього наближення попутного водія ОСОБА_2 , у зв`язку з чим траєкторії руху вказаних водіїв перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали. Тобто особою, яка притягається до адміністративної відповідальності при виборі смуги руху та прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її умови, зокрема інтенсивність, рівень та засоби організації дорожнього руху на ділянці дороги при виїзді на суміжну зліва смугу, по якій вже слідувала водій ОСОБА_2 , а тому в даній дорожній ситуації саме дії правопорушниці знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, так як остання, змінюючи напрямок руху ліворуч, повинна була переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод не тільки перед початком свого маневрування, а також і в ході (впродовж) всього його здійснення, однак водій ОСОБА_1 продовжила змінювати напрямок руху, виїхавши на смугу руху водій ОСОБА_2 , яка в той момент наблизилась до місця перетинання їх траєкторій між собою.

Також слід зазначити, що контактування автомобілів «Тойота» та «Фольксваген» між собою відбулося переважно їх передніми боковими частинами, зокрема лівою та правою відповідно, що притаманно механізму зіткнення між собою водіїв, які рухались поряд по суміжних смугах попутного напрямку на невеликій відстані один від одного, при цьому водієм транспортного засобу, який слідував попереду смугою правіше, здійснювався виїзд та перетинання суміжної смуги зліва, по якій наближався водій іншого транспортного засобу, після чого їх траєкторії руху перетиналися між собою.

Водночас аргументи сторони захисту щодо порушення іншим водієм правил дорожнього руху не заслуговують на увагу при розгляді даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин, викладених у даному протоколі стосовно водія ОСОБА_1 та встановлення в її діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 вже деякий проміжок часу до зіткнення знаходилась в усталеному стані, тобто без зміни траєкторії руху, а отже її дії не могли викликати наслідки, що настали, оскільки вона не змінювала дорожню обстановку, а рухалась у напрямку, який був обраний нею раніше, водночас саме водій ОСОБА_1 змінила напрямок руху ліворуч в момент безпосереднього наближення попутного зліва автомобіля «Фольксваген».

Оцінюючи правову позицію сторони захисту щодо необхідності закриття провадження у цій справі за обставин збігу строків, передбачених ст. 38 КУпАП для притягнення особи до адміністративної відповідальності, без встановлення вини у її діях, в обґрунтування чого ця сторона посилалась на висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року по справі № 308/8763/15-а, слід зазначити, що обставини справи, на які посилався захист, не є подібними до даної справи, оскільки предметом розгляду тієї справи були зовсім інші правовідносини, аніж ті, з приводу яких складено даний протокол про адміністративне правопорушення. Зокрема в тій справі особа притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, тобто за вчинення адміністративного правопорушення, що посягає на громадський порядок і громадську безпеку (об`єкт посягання громадський порядок та безпека), відповідно тим діянням не заподіювалась шкода, у тому числі конкретній особі, на відміну від цієї справи за ст. 124 КУпАП, тобто за вчинення адміністративного правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, де було заподіяно шкоду конкретній особі потерпілому (основний об`єкт посягання безпека руху й експлуатації транспорту, додатковий обов`язковий об`єкт майно та здоров`я особи). Таким чином в цих справах особи, які притягались до адміністративної відповідальності посягали на різні суспільні відносини, інтереси та блага, а отже мали відмінний об`єкт адміністративних правопорушень. Також склади вказаних адміністративних правопорушень відрізняються своєю об`єктивною стороною, зокрема обов`язковою ознакою об`єктивної сторони за ст. 124 КУпАП є наслідки і наявність між ними та діянням причинного зв`язку (матеріальний склад), водночас як для складу адміністративного правопорушення за ст. 175-1 КУпАП обов`язковою ознакою є лише діяння (формальний склад). Зазвичай є різною і суб`єктивна сторона цих правопорушень, зокрема за ст. 175-1 КУпАП вона характеризується виною у формі умислу, а за ст. 124 КУпАП необережністю. Отже, різний суб`єктно-об`єктний склад цих справ породжує і різні правові наслідки, що настають в результаті їх розгляду, зокрема у частині подальшого відшкодування заподіяної шкоди потерпілій стороні, що відповідно обумовлює прийняття судового рішення із визнанням особи винуватою або невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення. З огляду на вищенаведені мотиви, можна зробити висновок про зовнішню схожість, але не подібність правовідносин, які були предметом розгляду цих справах, а отже не релевантність та не обов`язковість висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про доведеність вини правопорушниці в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак, з матеріалів адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення 18 травня 2024 року, а отже, на момент розгляду справи 12 вересня 2024 року, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення минув, у зв`язку з чим, у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП, накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не можливе, а провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 38, 247 п. 7, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко