Справа № 515/911/24
Провадження № 3/513/1106/24
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року суддя Саратського районного суду Одеської області Миргород В.С., розглянувши матеріали ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, які надійшли з Одеського апеляційного суду після визначення підсудності, про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 20 вересня 2005 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційного номеру не надано, -

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2024 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_1 за місцем проживання адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характерів відносно малолітньої доньки своєї співмешканки, а саме вдарив рукою по сідницям, від чого вона злякалася та заплакала, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Зі складеним з приводу виявленого адміністративного правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення порушник ознайомився, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також ст. 268 КУпАП, повідомлено, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що зроблено відмітка та поставлено підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Згідно з поданою заявою від 29 травня 2024 року, просив справу слухати у його відсутність, вину свою визнав.

У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП не є обов`язковою, тому враховуючи наведені положення, той факт, що ОСОБА_1 при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, не з`явився у судове засідання, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, подав заяву про слухання справи у його відсутність, вважає за необхідне розглянути справу за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП домашнім насильством визначається насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 009758 від 29 травня 2024 року, яким зафіксовано факт правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, зауважень щодо викладених у ньому обставин правопорушник не зазначив, з протоком згоден;

- рапортом про надходження повідомлення зі служби 102 про те, що 25 травня 2024 року о 07 годині 36 хвилин в с. Жовтий Яр Татарбунарського району Одеської області по вул. Миру про вчинення зятем домашнього насильства, який б`є доньку та онуку п`яти років;

- заявою ОСОБА_2 від 25 травня 2024 року про проведення перевірки щодо співмешканця його доньки ОСОБА_3 , який 24 травня 2024 року вдарив його онуку ОСОБА_4 ;

- письмовими пояснення ОСОБА_2 від 25 травня 2024 року, згідно з якими 25 травня 2024 року близько 07 години 15 хвилин за місцем його проживання прийшла донька ОСОБА_5 з онукою. У ході розмови ввід останніх дізнався, що вчора під час того, як онука гралася на піску, її вдарив співмешканець доньки ОСОБА_6 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 29 травня 2024 року, де останній показав, що 24 травня 2024 року він знаходився вдома з донькою, співмешканка була у знайомої. Пообіді він вийшов на вулицю та побачив як донька носить пісок з двору на вулицю на дорогу. Вказаний пісок мав забрати попередній власник домоволодіння. Він зробив їй зауваження, накричав на неї та вдарив її рукою по сідницях, від чого дитина заплакала. Після чого забрав відерко з піском у доньки та сусідської дитини. Доньку завів до будинку, а сусідську дитину забрала сусідка. Пообіцяв у подальшому подібних дій не допускати;

- письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 25 травня 2024 року, згідно з якими 24 травня 2024 року її іти гралися у сусідньої дитини на пісочку. Вона вийшла до них, попередити дітей, щоб не носили пісок на вулицю. В цей час вийшов ОСОБА_6 , який побачивши, що діти носять пісок, накричав на них, при цьому вдарив свою доньку по сідниці. Вона зробила йому зауваження, забрала доньку та пішли додому;

- письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 25 травня 2024 року, відповідно до яких про даний факт дізналася від сусідки та доньки. Поговорила зі своїм співмешканцем, на що він сказав, щоб вона контролювала свою доньку. Пообіцяв у подальшому подібних дій не допускати;

- формою оцінки ризиків домашнього насильства, згідно з якою рівень вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства визначено як низький.

Оцінивши докази в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Обираючи вид адміністративного стягнення суд, відповідно до ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу правопорушника, ступінь його вини, його майновий стан обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за однорідне правопорушення, вину визнав.

Щире розкаяння ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідно до ст.34 КУпАП є обставиною, що пом`якшує відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

Обставин, які б відповідно до ст.35 КУпАП обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

ЄСПЛ в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03.06.2005 року суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставіст.22 КУпАП. При цьому, необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

В кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, а також особу ОСОБА_1 , визнання ним вини та щире розкаяння, те, що його діяння суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди і така шкода фактично не була заподіяна, відсутність будь-яких доведених негативних наслідків внаслідок його діяння, беручи до уваги те, що накладення стягнення може позбавити його сім`ю засобів для існування, поставить його у скрутне матеріальне становище, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосувати ст.22 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення, визначеної ст. 22 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження по справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. ст. 22, 256, 280, 283 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У відповідності до ст.22 КУпАП, враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням по відношенню до нього.

Провадження по справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП та ч.1 ст. 287 КУпАП.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. С. Миргород