ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 683/1271/24

Провадження № 33/4820/437/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря Забєліної І.А., розглянувши у судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2024 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

За постановою суду ОСОБА_1 14 квітня 2024 року об 11 годині 49 хвилин по вул. Шолом Алейхема,8 в м. Старокостянтинів Хмельницької області керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Galant», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення огляду у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2024 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП. та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вказує про незаконність постанови суду.

Судом першої інстанції справу було розглянуто за відсутності сторони обвинувачення. Суд взяв на себе функції сторони обвинувачення.

Суд, як на доказ вини ОСОБА_1 , послався на електронний протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №10299 від 14.04.2024, складений інспектором поліції Повх А.А. відносно ОСОБА_1 , проте Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2025 №1395, не передбачає електронної форми протоколу у вигляді стрічки. За таких обставин, вказаний протокол не може бути належним та допустимим доказом у справі. Крім того, електронний протокол містить численні дописування у тексті, зроблені працівником поліції.

Не є належним та допустимим доказом розписка про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП від 14.04.2024, оскільки вона складена і підписана іншим поліцейським ніж протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Судом першої інстанції зазначені вимоги закону дотримані.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд вказав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №100299 від 14 квітня 2024 року ОСОБА_1 14 квітня 2024 року об 11 годині 49 хвилин по вул. Шолом Алейхема,8 в м. Старокостянтинів Хмельницької області керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Galant», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення огляду у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №100299 від 14 квітня 2024 року, у якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення;

- відеозаписом події, на якому зафіксований факт керування ОСОБА_1 автомобілем, його зупинку працівниками поліції за керування транспортним засобом без ременя безпеки, які при спілкуванні із ОСОБА_1 виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, про що повідомили ОСОБА_1 . На запитання поліцейського чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, останній відповів, що напередодні ввечері вживав горілку.

Поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», на що останній відмовився. Також поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що останній також відмовився.

Після цього поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, на що ОСОБА_1 повідомив, що йому наслідки відмови від проходження огляду зрозумілі і що огляд він проходити не буде ні на місці зупинки, ні в медичному закладі.

ОСОБА_1 працівниками поліції були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, при проведенні огляду /відмови від проходження огляду/ ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено.

Суд першої інстанції лав належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що електронний протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №10299 від 14.04.2024, складений інспектором поліції Повх А.А. відносно ОСОБА_1 , не є належним та допустимим доказом, оскільки Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2025 №1395, не передбачає електронної форми протоколу у вигляді стрічки.

Так згідно абз. 2 п. 1 Р. ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року за наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

За повідомленням Національної поліції України №40005/01-2024 від 14 березня 2024 року, починаючи з 20 березня 2024 року розпочато процедуру оформлення протоколів в електронному вигляді за допомогою логістичного пристрою поліцейськими Фастівського РУП ГУНП в Київській області, Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області та Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області. З 01 липня 2024 року оформлення протоколів в електронному вигляді заплановано запровадити в усіх органах (підрозділах) Національної поліції.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №100299 від 14 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 поліцейським складений в електронному вигляді за допомогою логістичного пристрою (планшета) з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номеру в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» та був роздрукований за допомогою спеціального технічного пристрою у виді стрічки.

Вказаний протокол по змісту та бланку повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП та Додатку №1 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано визнав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №100299 від 14 квітня 2024 року належним та допустимим доказом.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції справу було розглянуто за відсутності сторони обвинувачення та що суд взяв на себе функції сторони обвинувачення, оскільки положення КУпАП не передбачають участі прокурора у розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП.

Необгрунтованими є твердження ОСОБА_1 про те, що не є належним та допустимим доказом розписка про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП від 14.04.2024 з посиланням на те, що вона складена і підписана іншим поліцейським ніж протокол про адміністративне правопорушення.

Працівником поліції ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується відеозаписом події та розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, яка підписана водієм ОСОБА_1 .

Розписка про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП складена поліцейським ОСОБА_2 , який перебував в одному екіпажі з поліцейським, який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а отже вказана розписка є належним та допустимим доказом.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, надано належну оцінку доказам у справі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах.

За таких обставин, враховуючи цілу низку матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 ПДР України, постанова судді є законною і справедливою і підстав для її скасування немає.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК