Справа № 136/1652/24
провадження №3/136/606/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягався до адміністративної відповідальності 07.08.2024 за ст.175-1 КУпАП накладено попередження,

за ч.2 ст. 51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2024 о 10:30 год., гр. ОСОБА_1 , знаходячись в м. Липовець, по вул. В. Липківського, Вінницького р-ну, Вінницької обл., діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою шахрайського заволодіння чужим майном зловживаючи довірою, взяв у ОСОБА_2 , який йому добровільно передав, грошові кошти в сумі 100 доларів США з метою їх обміну в гривневий еквівалент та повернення. У подальшому здійснивши обмін валюти на грошові кошти у гривневому еквіваленті в сумі 3800 грн. в невідомої особи, повернув ОСОБА_2 1000,00 грн, а решту 2800,00 грн. привласнив та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом шахрайства, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст.51 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненому визнав при вищевказаних фактичних обставинах, які ним не оспорюються та розкаявся у вчиненому. Суду пояснив, що отримані ним грошові кошти витратив на продукти харчування.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 51 КУпАП, доведена протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заявою ОСОБА_3 від 19.08.2024, про вчинення правопорушення, що додані до протоколу, поясненнями ОСОБА_1 наданими ним у судовому засіданні, які в силу ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 51 КУпАП, передбачено відповідальність за вчинення дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 1514, 00 грн.

З урахуванням наведеного дії ОСОБА_1 підпадають під санкцію статті 51 частина 2 КУпАП та вірно кваліфіковані.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований, у власності рухомого чи не рухомого майна не має.

Обставинами, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП суд визнає визнання ним вини, щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП не встановлено.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення та з урахуванням особи порушника та характеру вчиненого правопорушення накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт, на строк визначений санкцією частини статті, за якою інкриміноване його діяння.

Обставин, які унеможливлюють призначення вказаного виду адміністративного стягнення судом не встановлено.

Суд вважає, що даний вид адміністративного стягнення згідно ст. 23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яке досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст.4 ч.5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 30-1, 33, 35, 51 ч. 1, 221, 251, 276, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 к., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН