Єдиний унікальний номер 205/9062/24
Номер провадження3/205/2987/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №3 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №174644 від 10.06.2024 року гр. ОСОБА_1 04.06.2024 о 19 годині 30 хвилин, за адресою мешкання АДРЕСА_1 виражалась нецензурною лайкою в бік свого чоловіка чим вчинила психологічне домашнє насильство, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні суду пояснила, що з чоловіком ОСОБА_2 розлучились, 04.06.2024 року він прийшов з роботи та вчинив конфлікт, зауваживши що конфлікти в них з приводу розлучення та поділу майна відбуваються часто, між тим зазначила що її колишній чоловік постійно здійснює на неї тиск, та лякає дітей своєю поведінкою.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що з ОСОБА_1 він розлучений, проте будинок у якому всі проживають належить йому на праві власності, та він не бажає щоб колишня дружина продовжувала там проживати, тим самим заважаючи його особистому життю та настроюючи спільних дітей проти нього. 04.06.2024 року знову почалась сварка на побутовому ґрунті, з приводу поділу майна, колишня дружина висловлювалась нецензурною лайкою. Окрім того, ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив, що дійсно конфліктні ситуації між ним та ОСОБА_1 провокує сама ОСОБА_1 , при цьому зазначивши що психологічної шкоди його здоров`ю завдано не було.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суд зауважує, що для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд акцентує, що при розгляді справи даної категорії, а саме ст. 173-2 КУпАП, важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми. Якщо є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт - це особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

На переконання суду, матеріали справи не містять жодних доказів того, ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення, яке їй інкримінується, з підстав того, що: потерпілий ОСОБА_2 вказує, що сварки, конфлікти між ними виникають систематично, працівниками поліції неодноразово складалися протоколи за домашнє насильство, як по відношенню до потерпілого, так і щодо ОСОБА_1 .

З вказаного суд вважає за необхідне вказати що, відповідно до правової позиції Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду (справа №545/ 744/19), факт сварок і непорозумінь між подружжям на побутовому ґрунті, свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факт вчинення особою саме домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»

Таким чином, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки як було встановлено в судовому засіданні між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся побутовий конфлікт.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Максим ТАУС