Справа № 709/1301/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року селище Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарая Л.О., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності №2 Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, є учасником бойових дій, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

29.07.2024 до Чорнобаївського районного суду надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2024 головуючою суддею для розгляду вказаних адміністративних матеріалів визначено ОСОБА_2 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 143481 від 06.07.2024 ОСОБА_1 06.07.2024 близько 15 години 10 хвилин в АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння висловлювався на адресу матері ОСОБА_3 нецензурними словами, погрожував, чим міг завдати шкоду психологічному здоров`ю, а саме чинив психологічне насильство, за що ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що проживає спільно із дружиною ОСОБА_4 та мамою ОСОБА_3 06.07.2024 у них знаходився брат ОСОБА_5 , котрий допомагав проводити у дворі будівельні роботи. Під час ремонту даху сараю між ним та братом ОСОБА_5 виникла сварка. Мама почала їх заспокоювати. Він почав також кричати до матері, щоб вона не вмішувалася у суперечку. Мама викликала працівників поліції, котрі склали відносно нього адміністративний протокол. Зазначив, що дійсно лаявся із братом та мамою/, але ніякого психологічного та фізичного насилля відносно них не застосовував.

Потерпіла ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що проживає спільно із сином ОСОБА_1 та невісткою ОСОБА_4 06.07.2024 її два сина ОСОБА_1 та ОСОБА_5 здійснювали ремонт даху сараю, періодично пили пиво. Почувши сварку між синами, вона намагалася їх заспокоїти, але вони не реагували на її зауваження. Потім ОСОБА_1 почав висловлюватися нецензурними словами на її адресу. Діти сваряться часто, але потім миряться. Просила суд не карати ОСОБА_1 , адже він після участі у бойових діях знервований, вони помирилися, сварки не виникають.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши адміністративні матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з цих порушень.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що психологічне насильство як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи .

Відповідно до п. 17 указаного закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Аналізуючи вказані правові норми, можна дійти висновку, що під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного або фізичного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Одночасно, під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 143481 від 06.07.2024 свідчить про те, що ОСОБА_1 06.07.2024 близько 15 години 10 хвилин висловлювався на адресу матері нецензурною лайкою, погрожував, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю

Суд вважає, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 143481 від 06.07.2024 обставини ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_3 . Жодних інших доказів, зокрема пояснень свідків, які б підтверджували зазначені у протоколі події, матеріали справи на містять.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали в суду сумніви. Вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру повинно бути підтверджено поясненнями свідків, іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Матеріали справи містять рапорт, із змісту котрого вбачається, що 06.07.2024 о 15:09 від ОСОБА_3 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , син вчиняє сварку, бійку з братом. Отже, ОСОБА_3 , котра вказана у протоколі про адміністративне правопорушення потерпілою не повідомляла працівникам поліції про вчинення відноно неї домашного насилля.

Слід зазначити, що інших заяв та пояснень по факту вчинення правопорушення матеріали справи не містять.

Суд вважає, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_3 дій, зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а відтак суд позбавлений можливості однозначно оцінити його дії як такі, що містять склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2 , 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області особою, щодо якої її винесено, захисником , а також потерпілим, представником потерпілого протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.О. Шарая