Справа № 445/121/24 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В.
Провадження № 33/811/1241/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

за участю захисника адвоката Барабаша В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою представника адвоката Барабаша Володимира Гнатовича на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 02.08.2024 року,

встановив :

Постановою судді Золочівського районного суду Львівської області від 02.08.2024

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення - штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 11.01.2024 о 08 год. 55 хв. в м. Золочів, вул. Коружна, 1, керував транспортним засобом Renault Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді захисник ОСОБА_1 адвокат Барабаш В.Г. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, покликається на те, що постанова є передчасною, необґрунтованою та винесена без врахування судом норм права.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 залишив свій автомобіль між двома магазинами на відстані 100 метрів від КПП військової частини, де служить та зайшов у магазин випити 100 грам горілки. Стверджує, що за кермом автомобіля ОСОБА_1 не перебував та у зв`язку з цим ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння. Окрім цього зазначає, що ОСОБА_1 поспішав на 9 год. у військову частину.

Звертає увагу, що жодних доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у справі немає, позаяк такі надані працівниками поліції.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не може бути єдиною підставою для прийняття суддею рішення про наявність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 .

Адвокат Барабаш В.Г. також подав доповнення до апеляції, в яких просить врахувати вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водії ТЗ ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Наголошує, що ОСОБА_2 ніхто не зупиняв і не міг зупинити, оскільки він перебував в магазині, а не в автомобілі на момент, коли до нього підійшли працівники поліції.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду ОСОБА_1 не прибув, про поважні причини неявки суду не повідомив.

Захисник Барабаш В.Г. не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення захисник Барабаша В.Г., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 548317 від 11.01.2024. Від пояснень та підпису у протоколі ОСОБА_1 відмовився (а.с.1);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_2 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився (а.с. 5);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.01.2024, у якому вказано заклад охорони здоров`я (Золочівська ЦРЛ), куди скеровувався ОСОБА_1 для проходження відповідного огляду, у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного. Від огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився (а.с. 6);

долученим до матеріалів відео на носії інформації (компакт-диску), яке дозволяє чітко встановити обставини справи, дії, поведінку та зміст розмови осіб (особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та поліцейського) на місці виявлення особи, та з яких беззаперечно вбачається висловлена ОСОБА_2 . поліцейському відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Окрім цього, на камеру зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкоголь (а.с. 7);

рапортом поліцейського ВРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області С. Мелешко (а.с. 4).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735(далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки на відеореєстратор встановлений на службовому автомобілі працівників поліції зафіксовано рух автомобіля Renault Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого вказаний автомобіль зупинився та з нього вийшов ОСОБА_1 та пішов в сторону магазину.

Окрім цього, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 не заперечував, що керував автомобілем, а на запитання поліцейського: «Чого з машини втікаєте?» відповів: «Я зупинився, побіг, бо так треба було».

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не може свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять правових підстав для скасування судового рішення.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_2 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 02.08.2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду Альберт Белена