Справа № 504/1861/23
Номер провадження 3/504/10/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2024смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області, громадянина України, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 14.09.2020р. органом 5116, ІПН НОМЕР_2 ,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2023р. інспектором з РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Козир В.С. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №321339, згідно якого 21.04.2023р. о 14:50 год. за адресою: Одеська область Одеський район с.Фонтанка вул.Семенова, 1, ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan Avenir» н/з НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в присутності свого представника-адвоката Білика В.С. (в режимі відеоконференції) свою вину у вчиненні правопорушення не визнав при цьому пояснив, що під час керування автомобілем, коли його зупинили співробітники поліції, він сильно нервував, а руки в нього тремтіли, оскільки він працює на висоті. Співробітники поліції рекомендували йому відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, запевнивши, що йому за це нічого не буде. Тобто під тиском співробітників поліції він відмовився від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння. Надалі, він зателефонував своєму другу ОСОБА_2 , щоб передати йому право керування автомобілем. По приїзду на місце події, ОСОБА_2 сказав, що йому треба обов`язково поїхати на експертизу, тому вони самостійно вирушили до закладу охорони здоров`я, він пройшов огляд та висновок медичного огляду підтвердив, що він тверезий, ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

Представник ОСОБА_1 адвокат Білик В.В. також зауважив, що матеріали справи не містять доказів, що особа, яка склала протокол є уповноваженою органом Національної поліції на його складання; зазначені у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння спростовуються відповідним медичним висновком; відеозапис не містить обставин з моменту зупинки транспортного засобу до моменту оформлення адміністративних матеріалів, що перешкоджає перевірити пояснення ОСОБА_1 щодо схиляння його до вчинення протиправних дій працівниками поліції; матеріали справи не містять направлення на проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я та доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , дав покази, які узгоджуються з показами ОСОБА_1 , а саме те, що йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що відносно нього складають матеріали про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП та попрохав його приїхати, щоб він сів за кермо його автомобіля. Він, замовивши таксі, прибув на місце зупинки ОСОБА_1 , там він сів за кермо його автомобіля і по дорозі запропонував ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я. В лікарні ОСОБА_1 пройшов відповідний огляд, який показав, що він тверезий.

В судовому засіданні інспектор з РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Козир В.С. пояснив, що 21.04.2023р. о 14:50 год. на блокпосту за адресою: Одеська область Одеський район с.Фонтанка був зупинений автомобіль «Nissan Avenir» н/з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . Відеозапис проводився на бодікамеру з моменту початку його спілкування з ОСОБА_1 , оскільки події відбувалися на блокпості, де відеофіксація в воєнний час заборонена, тому безпосередньо момент зупинки транспортного засобу на відеозаписі не відображено. У ОСОБА_1 , були присутні явні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Тому він запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків. Разом із тим, ОСОБА_1 відмовився як від продуття алкотесту на місці зупинки транспортного засобу, так і від проходження відповідного огляду в закладі охорони здоров`я, тому він склав даний протокол. Під час вирішення питання щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, останній зателефонував своєму другу, ПІБ не пам`ятає, та той приїхав, щоб сісти за кермо автомобіля.

Судом було здійснено виклик свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судові засідання, однак до суду повернулися конверти з відміткою «Укрпошти» - «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою», у зв`язку із чим суд вважає можливим провести розгляд справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №321339 від 21.04.2023р., з власноручних пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він просить суворо його не карати, він випив стакан пива, з протоколом згоден;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.04.2023р., в яких останній зазначив, що 21.04.2023р. він керував транспортним засобом н/з НОМЕР_3 по вул.Семенова с.Фонтанка, до цього вжив келих пива. Від продуття «Драгера» відмовляється, від медичної експертизи відмовляється. Пояснення написане власноручно ОСОБА_1

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи та дослідженим в судовому засіданні, яким підтверджено факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 чітко відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку в присутності двох свідків (анкетні дані яких встановлені та збігаються із тими, що вказані в протоколі);

Так, частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При дослідженні відеозапису події, оцінюючи зовнішній вигляд та поведінку ОСОБА_1 , суд вважає, що, у стороннього спостерігача дійсно могли виникнути об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння.

Згідно п.п. 6, 7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Факт керування автомобілем ОСОБА_1 не оспорювався в судовому засіданні, а отже твердження його представника про те, що відеозапис події не містить відображення моменту керування автомобілем є недоречним, крім того, як встановлено в судовому засіданні місцем події є територія блокпосту, де у воєнний час відеофіксація заборонена, а отже відеозапис було розпочато з початку безпосереднього спілкування співробітника поліції з ОСОБА_1 .

Як вбачається з відеозапису, на пропозицію співробітника поліції пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 дійсно відмовився, що також узгоджується з його власноручними поясненнями у відповідній графі протоколу та власноручним поясненням від 21.04.2023р., що міститься на окремому аркуші та описано вище, і як наслідок співробітниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Твердження ОСОБА_1 про те, що співробітники поліції рекомендували йому відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, чим ввели його в оману, на думку суду, є способом захисту, обумовленим прагненням уникнути відповідальності.

Відповідно до п. 2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , ставиться у провину порушення саме п.2.5 ПДР (відмова від проходження огляду), тобто те, що на пропозицію співробітників поліції пройти огляд на стан сп`яніння за процедурою та порядком, визначеним законом останній відмовився, що знайшло своє об`єктивне підтвердження в судовому засіданні

У зв`язку із чим, суд надає критичну оцінку копії висновку щодо результатів медичного огляду від 21.04.2023р., проведеного по заяві ОСОБА_1 за власною ініціативою після того як процедуру оформлення даних матеріалів про адміністративне правопорушення було завершено та останній залишив місце події. Та обставина, що ОСОБА_1 за результатом вказаного висновку був тверезий та не перебував в стані алкогольного сп`яніння, жодним чином не спростовує його винуватість у вчиненні правопорушення за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відсутність в матеріалах справи копії направлення на огляд в медичний заклад жодним чином не спростовує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення.

Протягом судового розгляду представником ОСОБА_1 -адвокатом Біликом В.С. двічі заявлялося клопотання про повернення матеріалів справи на доопрацювання до органу поліції, у задоволенні яких судом було відмовлено через їх безпідставність, крім того суд розцінює вказані клопотання як спосіб затягування судового процесу.

Згідно ст.255 КУпАП, уповноважені посадові особи органів Національної поліції, мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. У суду відсутні підстави вважати, що інспектор з РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Козир В.С. не має повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення. Суд визнає неналежним доказом копії посадової інструкції (функціональних обов`язків) від 05.05.2023р. старшого сержанта поліції ПІБ невідомо, затвердженої начальником ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області (тобто взагалі іншого відділення поліції), оскільки вказана інструкція взагалі немає відношення до вказаної справи.

Решта доводів та заперечень висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно п.1.10 «Правил дорожнього руху» України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на керування транспортними засобами НОМЕР_4 від 14.05.2021р., що підтверджено роздруківкою з веб-порталу «Дія», отже суддя вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 27, 30, 33-35, 40-1, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан