Провадження №: 3/755/5490/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Бірса О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області 03 жовтня 2007 року, працююча у ТОВ «Альфа-Забава», є присяжною Броварського міськрайонного суду Київської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КпАП), установив:

І. Обставини адміністративного правопорушення визнані судом доведеними

ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки присяжної Броварського міськрайонного суду Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII та приміткою до ст. 1726 КУпАП, на якого поширюється дія Закону №1700-VII, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 розділу VII, несвоєчасно 03.04.2024, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КпАП.

ІІ. Аргументи осіб, які беруть участь у провадженні

В ході судового розгляду прокурор у справі - прокурор, який бере участь у розгляді справи - прокурор відділу Київсьої обласної прокуратури Сироватка В.В. зауважив, що є дійсним факт порушення ч. 1 ст. 172-6 КпАП, позаяк, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 10.03.2023, 17.03.2023, 07.04.2023, 26.04.2023, 19.05.2023, 05.07.2023, 12.07.2023, 04.10.2023, 18.10.2023 виконувала обов`язки присяжної Броварського міськрайонного суду Київської області, то вона була суб`єктом, на якого поширюються вимоги Закону №1700-VII, а отже, повинна була подати щорічну декларацію за 2023 рік до 31.03.2024 включно.Тому, 01.04.2024 в 00:00 год. ОСОБА_1 порушила порядок, передбачений ст. 45 розділу VII «Фінансовий контроль» Закону №1700-VII.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала, що дійсно подала 03 квітня 2024 року щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік.

ІІІ. Стислий рух провадження

05 серпня 2024 року оперуповноважений 1-го сектору (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Маневська Ю.А., відповідно до вимог ст. 254 256 КпАП, Постанови КМУ № 877 від 28.10.2015 «Про затвердження положення про Національну поліцію України», наказу Департаменту стратегічних розслідувань НП України від 06.11.2019 №17 «Про затвердження положень про структурні (відокремлені) підрозділи Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України», розглянувши матеріали перевірки про порушення Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII (далі Закону № 1700-VII) стосовно вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, склала адміністративний протокол №2951 відносно ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року у провадженні №33/824/4187/2024 цю справу передано на розгляд Дніпровського районного суду міста Києва.

ІV. Джерела права та акти їх застосування

Кодекс України про адміністративні правопорушення

Стаття 9. Поняття адміністративного правопорушення

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 172-6. Порушення вимог фінансового контролю

Несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, […]

Примітка. Суб`єктами правопорушень у цій статті […] є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Закон України "Про запобігання корупції"

Стаття 3. Суб`єкти, на яких поширюється дія цього Закону

1. Суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є:

1) особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування:

ґ) [...] присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді)

V. Висновки посадової особи при розгляді справи у руслі з`ясованих обставини

Висновків вказаних у п. І постанови Суд дійшов дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо її ролі в їх настанні, висновку прокурора, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи таке.

У відповідності з положеннями ст. 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

За змістом статті 251 КпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Щодо фактичних даних наявних у справі, то слід зауважити, що рішенням Броварської міської ради Київської області від 13.02.2020 №1816-70-07 «Про затвердження списку присяжних Броварського міськрайонного суду Київської області» на громадянку ОСОБА_1 покладено виконання обов`язків присяжної зазначеного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 63 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини 7 статті 56 Закону №1700-VII.

Відповідно до п. 6 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» присяжні повинні виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Згідно з пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді), є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до абзацу 16 ч. 1 ст. 1 Закону №1700-VII суб`єкти декларування особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і пп. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

При цьому, слід зазначити, що ключовим моментом, який зобов`язує присяжного подавати декларацію, є не сам його статус, а поєднання статусу з виконанням обов`язків у суді.

В цій справі, згідно з наявними табелями обліку робочого часу присяжних Броварського міськрайонного суду Київської області за 2023 рік ОСОБА_1 виконувала покладені на неї обов`язки присяжної цього суду 10.03.2023, 17.03.2023, 07.04.2023, 26.04.2023, 19.05.2023, 05.07.2023, 12.07.2023, 04.10.2023, 18.10.2023.

Отже, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки присяжної Броварського міськрайонного суду Київської області, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону №1700-VII та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону №1700-VII зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 45 Закону №1700-VII визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону №1700-VII НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону №1700-VII. Відповідно до підпункту пп. 1 п. 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 №449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.07.2021 за №987/36609, щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону №1700-VII (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону №1700-VII (після припинення діяльності (після звільнення) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2023 рік, упродовж часу з 00:00 год. 01.01.2024 по 23:59 год. 31.03.2024 (граничний строк).

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nazk.gov.ua), щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік ОСОБА_1 подала лише 03.04.2024 о 13 год. 34 хв., тобто несвоєчасно без поважних причин.

Зокрема, будучи опитаною представниками УСР в Київській області ДСР НП України ОСОБА_1 їм пояснила, що вона несвоєчасно 02.02.2024 подала свої щорічні декларації за 2021 та 2022 роки, а також несвоєчасно 03.04.2024 свою щорічну декларацію за 2023 рік, оскільки ОСОБА_1 забула за них.

В ході розгляду справи в суді ОСОБА_1 вказала, що вказані дії вчинила несвоєчасно в силу складності заповнення декларації та проблем із комп`ютером.

Однак, вказані причини суддя не вважає поважними.

У той час, як склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 172-6 КпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас суб`єкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності).

Виходячи із диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`єктом декларування, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом №1700-VII, призвела до порушення Закону №1700-VII (тобто є протиправною) і, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне неподання декларації буде відсутня у разі об`єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і подальше несвоєчасне подання декларації не утворює складу адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб`єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.

Проте, відповідно до послідовності дій користувача ОСОБА_1 в Реєстрі встановлено, що з метою подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік вона лише 03.04.2024 (вже після відведеного законодавством терміну) зайшла до нього, а також цього ж дня здійснила подачу своєї декларації, тобто несвоєчасно.

Зазначене підтверджує умисел на несвоєчасну подачу цієї декларації та легковажне ставлення до визначеного Законом №1700-VII обов`язку. Адже, обов`язком суб`єкта декларування є знання і безумовне виконання вимог Закону №1700-VII, у тому числі вимог його статті 45 розділу VII «Фінансовий контроль».

У ході розгляду справи не встановлено будь-яких підстав та причин, які б об`єктивно перешкоджали б ОСОБА_1 вчасно подати щорічну декларацію за 2023 рік, а тому констатується, що вона порушила порядок, передбачений ст. 45 розділу VII «Фінансовий контроль» Закону №1700-VII, відповідно визначаючись з наслідками зауважується про таке.

Статтею 1 КпАП регламентовано, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 23 КпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 2 ст. 33 КпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, згідно ст. 34, 35 КпАП суддя не убачає, обставин, що пом`якшують або ж обтяжують відповідальність винного.

Тим самим, при накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суддя враховує обставини визначені ст. 33-35 КпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції частин 1 статті 172-6 КпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Позаяк, випадки корупції ставлять під загрозу довіру до інституції в цілому. Так, сучасні реалії в Україні зумовлюють публічний (суспільний) інтерес, як до корупційних злочинів, так і адміністративних правопорушень пов`язаних з корупцією, та необхідності ефективної протидії їм з метою захисту особи, суспільства та держави.

Отже, визначене в цій справі покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою порушника, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КпАП.

Щодо формування резолютивної частини даного судового рішення, то Суд зауважує, що відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення.

В постанові КАС від 02.11.21 у справі № 755/10002/21 в т.ч. зроблено висновок, що фактично КУпАП не визначає обов`язку суду визнавати особу винною в резолютивній частині постанови при прийнятті рішення у справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням указаних норм КпАП та орієнтирів сформованих судом апеляційної інстанції в наведеній справі, ураховуючи, що судом установлено наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КпАП, суддя не убачає підстав визнавати особу винною в резолютивній частині постанови при прийнятті цього рішення та виносить постанову про накладення адміністративного стягнення у порядку п. 1 ст. 284 КпАП.

На підставі викладеного та керуючись статтями 172-6, 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя постановив:

накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП адміністративні стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-294 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

С у д д я Оксана БІРСА