Справа № 344/1852/24
Провадження № 33/4808/889/24
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 та її захисника Селяніна В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 3.06.2024 року щодо неї,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що вона 28.01.2024 о 21 год 40 хв у м. Івано-Франківськ по вул. Грушевського, 11 керувала автомобілем «Toyota» моделі «RAV-4» НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд проводився в медичному закладі по вул. Медична, 13 у с.Чукалівка у лікаря-нарколога.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через істотні порушення процесуального та матеріального права. Зазначає, що вона участі в розгляді справи судом першої інстанції участі не брала, а розгляд справи проведено без її участі. При цьому вказує, що її захисником було подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке було судом проігноровано, для витребування документів з медичного закладу, яке має істотне значення для вирішення справи. Про винесене судом рішення вона не знала і на її думку було порушено її право на захист, а тому пропустила строк на апеляційне оскарження з поважних причин. Зазначає, що у зв`язку з тим, що вона приймала ліки, які могли б спричинити помилку при огляді за допомогою приладу «Драгер», а тому хотіла пройти огляд в медичному закладі із отриманням від неї біологічних зразків, однак будучи доставленою в медичний заклад, їй знову ж таки запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» без відбирання будь-яких біологічних матеріалів, а тому вона і відмовилася від проходження огляду. Будь-яких даних про калібрування технічного приладу їй надано не було. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, останню скасувати, а провадження у справі щодо неї закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

Клопотання апелянта про поновлення пропущеного апеляційного строку слід задовольнити з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя і дотримання конституційних та конвенційних прав людини на справедливий суд та захист своїх правових інтересів. Причини пропуску цього строку є поважними. Як встановлено, апелянт не брала участі в судовому засіданні, не була належно повідомлена про судове засідання, із запізненням отримала копію постанови, потратила час на консультації адвоката і на заміну першого захисника, постійно працює лікарем у приватній фірмі, що в сукупності перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, пояснення ОСОБА_1 та її захисника про підтримання апеляції та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова суду щодо ОСОБА_1 не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без прояву обвинувального ухилу і суворо додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але її вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Розгляд справи без участі ОСОБА_1 слід визнати істотним порушенням її права на захист. Апелянт стверджує, що не знала про суд, у справі немає документальних даних про її належне повідомлення про судове засідання. Із захисником немала зв`язку, потім його замінила.

Апеляційний суд не може спростувати доводи захисника, які підтверджуються відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком процедури проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст.59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і його було проголошено вже після виявлення поліцейським ознак сп`яніння і завершення процедури огляду водія.

Обгрунтованими є доводи захисника про те, що у справі немає документального підтвердження того, що алкотестер, який було використано у цій справі, пройшов належну повірку. Такий сумнів апеляційний суд згідно положень ст. 62 Конституції України трактує на користь водія.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягала би виправданню за недоведеністю її вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенства права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Дані про результати відбору крові у ОСОБА_1 не представила сторона захисту, тому апеляційний суд не може дати оцінки цій обставині.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 пропущений апеляційний строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 3.06.2024 року щодо неї скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький