Справа № 307/3957/24
Провадження № 3/307/1823/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського суду Закарпатської області Бряник М.М розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 51 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 13.09.2024 вбачається, що 22.08.2024 року близько 12 год. 15 хв. громадянин ОСОБА_1 перебуваючи в приміщенні АЗС «БРСМ», що знаходиться в м. Тячів, вул. Незалежності, таємно викрав з прилавки каси грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, номіналом одна тисяча, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що будучи біля каси продавець попросила перейти на іншу касу і гроші з прилавки він взяв випадково, так як думав, що їх поставила туди дружина ОСОБА_2 , щоб розрахуватися за товари, які вони бажали придбати. Зазначає, що гроші були повернуті власнику.

Захисник Марич І.В. в судовому засіданні пояснив, що наміру в ОСОБА_1 викрадати гроші не було, це сталося випадково, до відповідальності ОСОБА_1 жодного разу не притягувався.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що коли вони з чоловіком стояли біля каси на АЗС "БРСМ" вона свої гроші поклала в гаманець, подумала що за товар розрахується її чоловік власними коштами, і зовсім не бачила, що він їх взяв з прилавки. Зазначає, що в неї також була куп`юра номіналом 1000 (одна тисяча) гривень, якою вона розрахувалася за товар.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Марич І.Ю., свідка ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, виходячи з наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №942912 від 13.09.2024 року вбачається, що 22.08.2024 року близько 12 год. 15 хв. громадянин ОСОБА_1 перебуваючи в приміщенні АЗС «БРСМ», що знаходиться в м. Тячів, вул. Незалежності, таємно викрав з прилавки каси грошові кошти в сумі 1000 гривень, номіналом одна тисяча, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 51 КУпАП (а.с.1).

Згідно рапорту начальника сектору Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Ворхта В.Ю. від 22.08.2024 року вбачається, що 22.08.2024 о 13:43 надійшло повідомлення зі служби 102 про викрадення з прилавки каси грошових коштів у розмірі 1000 гривень (а.с.2-4).

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.08.2024 вбачається, що прийнято заяву від ОСОБА_4 про таємне викрадення грошових коштів у приміщенні АЗС "БРСМ" в розмірі 1000 гривень (а.с. 5-7).

Згідно пояснень ОСОБА_4 від 22.08.2024 вбачається, що 22.08.2024 зайшов чоловік з жінкою, які підійшли до каси та почали здійснювати оплату за товар. В той час, на прилавці біля каси розраховувався інший покупець, який залишив 1000 гривень на прилавці біля каси. За товар придбаний ОСОБА_1 розрахувалася його дружина. Після цього було виявлено, що грошові кошти які лежали на прилаці біля каси були відсутні. (а.с.8).

З відеозапису з камер відеоспостереження знятих в приміщенні АЗС "БРСМ" вбачається, як біля каси невідомий чоловік розраховується з касиркою, після чого йде геть, а касир вказану купюру залишала на прилавку цієї каси. Після цього до каси тримаючи в руках пляшку та інший товар підходить жінка - свідок ОСОБА_2 , яка тримає в руках також кошти щоб розрахуватися. З відео видно, як сам ОСОБА_1 в цей час стоїть позаду ОСОБА_2 , та не має змоги спостерігати момент розрахунку своєї дружини з працівницею АЗС. Після цього працівниця АЗС переходить на іншу касу, а за нею йде і сама ОСОБА_2 . Як тільки вони перейшли на іншу касу, видно, як ОСОБА_1 бере купюру, які залишилися на прилавку, де стояла його дружина. При цьому з відео можна стверджувати, що момент коли ОСОБА_1 бере ці кошти, сама ОСОБА_2 не бачить , оскільки розвернута до свого чоловіка спиною. Взявши ці кошти видно, як ОСОБА_1 одномоментно передає їх своїй дружині та касир має можливість за цим спостерігати.

Оцінивши в сукупності пояснення ОСОБА_1 , який стверджував про випадковість та непорозуміння щодо коштів, які він взяв з прилавку та які, як він на той момент сприймав такими, що належать його дружині, покази свідка ОСОБА_2 , яка стверджувала, що була переконана, що кошти які дає їй чоловік, належать саме ОСОБА_1 , оскільки вони мають спільний сімейний бюджет та досліджений відеозапис, з якого вбачається відповідність обставинам події на які вказували свідок ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_1 , щодо випадкового непорозуміння, взятих ОСОБА_1 з прилавку коштів, права на отримання яких він не мав, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 та ст. 252 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпА провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.51 КУпАП, дрібне викрадення чужого майна є умисним адміністративним правопорушенням, умисел тільки прямий оскільки суб`єкт діє з корисливою метою - звернути чуже майно у свою власність - використати його чи розпорядитися ним як своїм.

На переконання суду в діях ОСОБА_1 такого умислу не було, оскільки з дослідженого відеозапису чітко видно, як після того, як ОСОБА_1 вже заволодів купюрою та вже мав фактичну можливість залишити таку у себе (покласти до кишені чи в інший спосіб приховати дрібну крадіжку), натомість передав цю купюру своїй дружині на очах касира, якій ця купюра належала, що свідчіть про відсутність в його діях суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

З контекстного аналізу зазначених вимог закону випливає, що висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З урахуванням наведених обставин, вважаю, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.51 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя М.М. Бряник