Справа № 487/6167/24
Провадження №3/487/1720/24
Заводський районний суд м. Миколаєва
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06.09.2024 м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2024 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшли два протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 , які розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою) (провадження № 3/487/1720/24, № 3/487/1721/24).

06.09.2024 року судом винесено постанову, відповідно до якої справу про адміністративне правопорушення №3/487/1270/24 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення №3/487/1721/24 відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП об`єднано в одне провадження.

26.06.2024 року о 07.45 год. в м. Миколаєві, Заводський район, біля буд. 3 по вул. Індустріальній, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки або безпечно об`їхати перешкоду, чим допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , 1982 р.н., внаслідок чого було завдано матеріальні збитки. Своїми діями водій порушив вимоги п.п 2.3 б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП.

26.06.2024 року о 07.45 год. в м. Миколаєві, Заводський район, біля буд. 3 по вул. Індустріальній, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме: наїзд на пішохода ОСОБА_2 , 1982 р.н., після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 , який неодноразово викликався в судове засідання, жодного разу до суду не з`явився без повідомлення причин неявки, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи приписи ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, відносно якої складені матеріали.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п.2.3 «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п. 2.10 а ПДР).

Згідно з п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.3 ПДР визначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тілесні ушкодження людини у цьому переліку наслідків відсутні.

Проте, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що диспозиція ст. 124 КУпАП не зазнавала змін більш, ніж 35 років з моменту введення в дію Кодексу, її правові положення сформульовані в загальному вигляді та її тлумачення в більшості випадків зводяться до буквального слідування нормі закону.

Прояв надмірного формалізму при тлумаченні диспозиції ст. 124 КУпАП, а саме: буквальне слідування нормі закону всупереч суті права, позбавляє пішоходів захисту їх права у справах про адміністративні правопорушення у випадках наїзду, зокрема на пішохідних переходах, коли вони отримали легкі тілесні ушкодження, що зумовили матеріальні витрати.

Більш того, применшення права людини, тобто його матеріального змісту, при буквальному тлумаченні ст. 124 КУпАП, коли віддається перевага пошкодженню транспортного засобу всупереч ст. 3 Конституції України - норми прямої дії, про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, утвердження і забезпечення яких є головним обов`язком держави, приводять до обмеження захисту прав людини, а по суті зводять нанівець такий захист.

Тому порушення водієм правил дорожнього руху, наслідком яких є заподіяння пішоходу тілесних ушкоджень та матеріальних збитків , не можуть бути віднесені до числа менш значимих, ніж майнова шкода, заподіяна транспортному засобу.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях зазначає, що, «захищаючи права одних осіб, суд не вправі порушувати права інших осіб».

Тлумачення закону повинно відображати соціальні зміни та залишатися в руслі сучасних умов, в інтересах правової визначеності, передбачуваності, рівності перед законом, а також заповнювати прогалини в трактуванні матеріально-правових гарантій.

Так, за загальними правилами для кваліфікації події в якості дорожньо-траспортної пригоди з участю пішохода, наявність механічних пошкоджень на транспортному засобі водія, який здійснив наїзд на пішохода, не є обов`язковим. В результаті наїзду на пішохода механічних пошкоджень на автомобілі може не бути взагалі, що однак, не свідчить про відсутність дорожньо-транспортної пригоди, факт якої підлягає встановленню на підставі всієї сукупності зібраних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП, підтверджується даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №415196, рапорту поліцейського УПП в Миколаївській області Панова О.К. від 26.06.2024; письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 ; схеми місця ДТП, яка сталася 26.06.2024 о 07.45 год. в Миколаєві, Заводський район, вул. Індустріальна, 3; протоколу серії ААД №415195 від 03.07.2024.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ст. 124 КУпАП як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та за ст. 1224-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 36 КУпАП, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме, за ст. 122-4 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

При призначенні стягнення, суд враховує правила, визначенні ст. 33 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 33-35, 36, 40, 40-1, 122-4, 124, 251, 252, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, 287, 288, 289 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Т.А. Карташева