Справа № 629/4003/24
Номер провадження 3/629/1099/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2024 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Цендра Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Лозівського РВП ГУНП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює на Укртелекомі майстром, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

якому відповідно до ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП роз`яснені права,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2024 року о 01-45 год. в м.Лозова, по вул.Ломоносова, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» під відеофіксацію.

19.08.2024 до суду надійшло клопотання про закриття справи, в якому ОСОБА_1 просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що на час події 22.06.2024 року він не керував транспортним засобом, а тому не є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Похідним від чого є безпідставність проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за його участі та недійсність висновків. Водієм транспортного засобу, який зафіксований на відеозаписі, є ОСОБА_2 . З огляду на те, що остання не мала водійського посвідчення, яке дозволяло керувати транспортним засобом, з метою уникнення відповідальності за фактом керування за відсутності права на керування транспортним засобом, ним було прийнято рішення пересісти на водійське місце. В той же час, він пересів на водійське місце вже після зупинення транспортного засобу працівниками поліції. Тобто, фактично ним функції водія не виконувались. Факт його перебування на місці водія не може ставитися у вину на підтвердження керування транспортним засобом. А відтак, у зв`язку з тим, що функція водія на час події 22.06.2024 року о 01-45 годині ним не виконувалась, то відповідно, похідним від викладеного є і неправомірність вимоги поліцейських щодо проходження ним огляду на стан сп`яніння. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження відсторонення його від керування автомобілем та передачі цього автомобіля для керування іншій особі. Що в черговий раз свідчить про безпідставність звинувачення відносно нього. Адже у разі порушення ним ПДР України, працівник поліції зобов`язаний був вчинити певні дії для відсторонення водія від керування транспортним засобом і зафіксувати вчинення вказаних дій відповідним процесуальним документом, що зроблено не було.

Правопорушник ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, повідомив, що він разом з компанією відпочивали, випивали, оскільки було пізно вони не змогли викликати, ні таксі, ні тверезого водія. Тому за кермо сіла жінка ОСОБА_2 , яка була твереза, однак в неї не має посвідчення водія. Коли побачив поліцейську машину, то злякався, що ОСОБА_3 притягнуть до відповідальності за керування без посвідчення водія. І оскільки вона керувала його автомобілем, то він запанікував і запропонував їй помінятись місцями. Вона зупинила автомобіль, приблизно за 20-30 секунд вони помінялись місцями, ОСОБА_2 сіла на заднє сидіння, а він з пасажирського сидіння пересів за кермо. Коли підійшли працівники поліції він вже сидів за кермом, і оскільки боявся, що ОСОБА_2 притягнуть до відповідальності не казав працівникам поліції, про те, що він не керував транспортним засобом, тому він пройшов огляд на стан сп`яніння, після чого на нього склали протокол про адміністративне правопорушення. Потім він викликав свого знайомого, який відвіз його і транспортував автомобіль додому.

Адвокат Смірнова Н.А. в судовому засіданні просила закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, судом встановлене наступне.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

За змістом п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Незважаючи на невизнання своєї вини правопорушником ОСОБА_1 , його винність у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №804390 від 22.06.2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння: почервоніння очей та запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук; роздруківкою від приладу «Drager Alcotest 6810» №1064, результат якого становить 1,01% проміле; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння; відеозаписом з місця події від 22.06.2024 року, згідно якого водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, та під час бесіди працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння, та запропонували пройти тест на прилад Драгер, водій продув алкотестер, результат якого становив 1,01% проміле.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів ознаки алкогольного сп`яніння почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, виявлені працівниками поліції 22.06.2024 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п.1, 3 розділу 1, п. 1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення працівником поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу, або в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Стосовно доводів ОСОБА_1 , про те, що він не керував транспортним засобом, то суд, вважає їх необґрунтованими, та розцінює, як спосіб захисту з метою уникнути адміністративної відповідальності, оскільки вони спростовується відтвореним у судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що в період дії комендантської години ОСОБА_1 керував автомобілем, після того, як на вимогу працівників поліції останній зупинив автомобіль о 01:41:50 («Video 2024-06-25 at 12.25.59»), до того, як підійшов працівник поліції до автомобіля о 01:42:10, пройшло 20 секунд, а отже за такий короткий проміжок часу 20 секунд, фізично неможливо, вчинити ті дії на які посилається ОСОБА_1 .

Крім того, після того як працівники поліції підійшли до автомобіля, з-за керма вийшов ОСОБА_1 . Правопорушнику було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру Драгер, на що водій погодився. Результат становив 1,01% проміле. ОСОБА_1 не заперечував проти результатів алкотестера Драгер, що підтверджується його підписом у роздруківці від приладу «Drager Alcotest 6810» №1064, при цьому не просив провести огляд в закладах охорони здоров`я, таким чином дії працівників патрульної поліції відповідають вимогам законодавства. Також, під час відеозапису не заперечував факт керування транспортним засобом.

Стосовно доводів правопорушника про те, що йому не були роз`яснені права, у зв`язку з чим були порушене його право на захист, то судом встановлено наступне.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про день розгляду справи. На підтвердження цього в протоколі про адміністративне правопорушення стоїть підпис ОСОБА_1 . Ніяких клопотань під час складання протоколу ОСОБА_1 не заявляв, зазначене також підтверджується відеозаписом з боді камери поліцейського.

Крім того, суд зауважує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 забезпечив свій захист уповноваженим захисником.

З огляду на наведене, доводи правопорушника про те, що йому не були роз`яснені права, підставою для закриття провадження у справі бути не можуть, позаяк можливість реалізації таких прав на стадії розгляду справи про адміністративне правопорушення надана ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відносно доводів ОСОБА_1 викладений в клопотанні про закриття провадження, щодо відсутності доказів про його відсторонення від керування транспортним засобом, то вони спростовуються показами самого ОСОБА_1 в судовому засіданні, який повідомив, що після складання на нього протоколу, його додому відвіз знайомий, який також перегнав транспортний засіб.

Що ж стосується інших доводів, наведених у клопотанні захисника, то вони не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП.

Зазначені докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому співробітник патрульної поліції мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні доведена повністю, а тому не вбачає підстав для закриття справи.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги передбачені п.п. а п. 2.9 Правил дорожнього руху, відповідно до яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе правопорушення.

Обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене санкцією статті 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір по справі стягнути з правопорушника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34, 35, 40-1, 130, 221, 268, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (реквізити для сплати - ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ)37874947, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), р/рUA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга в Харківський апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталія ЦЕНДРА