ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нововолинськ, Волинська область, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця Збройних Сил України, займає посаду офіцер відділу напрямків командного пункту військової частини НОМЕР_1 , -

у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20, ч.2 ст.172-15 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 - військовослужбовець офіцер відділу напрямків командного пункту військової частини НОМЕР_1 під час дії в Україні правового режиму воєнного стану, тобто в умовах особливого періоду, 11.01.2024 року о 18:15 годині на тимчасовій території дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані. За результатами проведеного огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Алкофорт 307 виявлено вміст парів алкоголю - 1,09 проміле.

Крім того, згідно протоколу ДНК-2/244 від 11.01.2024 року ОСОБА_2 інкримінується те, що він 11.01.2024 р. о 18 год. 15 хв. перебуваючи в тимчасовому місці дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), будучі військовою службовою особою, діючи умисно, в умовах особливого періоду (воєнного стану), всупереч інтересам служби, внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, у порушення статутних вимог, недбало поставився до виконання покладених на нього обов`язків служби, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді, але у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП є доведеною, виходячи з такого.

Поняття особливого періоду, згідно ЗУ «Про оборону України» визначається, як період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст.1 ЗУ "Про оборону України").

З 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. Вказана обставина є загальновідомою.

Враховуючи наведене, з 24.02.2022 року на території України діє воєнний стан, тобто період з 24.02.2022 року по 11.01.2024 року включно є особливим періодом для військовослужбовців.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП підтверджується:

протоколом ДНК-2/241 від 11.01.2024 року про військове адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_2 11.01.2024 року о 18:15 годині на тимчасовій території дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду (воєнного стану). Пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Алкофор 307 та виявлено вміст парів алкоголю - 1,09 проміле;

Актом №194 огляду на стан алкогольного сп`яніння з якого вбачається, що огляд ОСОБА_2 проводився за допомогою пристрою Алкофор 307 заводський номер №Q, з якого вбачається, що ОСОБА_2 має результат 1,09 проміле. Акт складався в присутності двох свідків. Зауважень в акті не міститься;

Фототаблицею до Акту з результатами обстеження на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 ;

копією посвідчення офіцера НОМЕР_2 ОСОБА_2 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.012.2022 року.

При визначенні виду і розміру стягнення, суд, враховуючи характер скоєного правопорушення, наслідки правопорушення, що настали, особу правопорушника, ступінь його вини, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо стягнення з ОСОБА_2 судового збору, суд зазначає, що відповідно до ст.5 ч.1 п.12 ЗУ «Про судовий збір» останній звільняється від сплати судового збору, оскільки вказане правопорушення вчинено останнім під час виконання службових обов`язків.

Що стосується вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, описаного в протоколі ДНК-2/244 від 11.01.2024 року за ч.2 ст.172-15 КУпАП, то суд вважає, що в цій частині справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, виходячи з такого.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Наявність складу адміністративного правопорушення в діях чи бездіяльності особи має бути відображена в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ДНК-2/244 від 11.01.2024 року, ОСОБА_2 , як військовій службовій особі, інкримінується недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, зокрема в тому, що він 11.01.2023 року близько 18.15 годині, перебуваючи в тимчасовому місці дислокації в/ч НОМЕР_1 , внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, у порушення статутних вимог, недбало поставився до виконання покладених на нього обов`язків військової служби, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частиною 2 ст.172-15 КУпАП передбачена відповідальність військової службової особи за недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони вказане правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Службова недбалість може проявлятись у формі: 1) невиконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них або 2) неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.

Невиконання службових обов`язків означає невиконання службовою особою дій, передбачених як безумовних для виконання нею по службі.

Неналежне виконання службових обов`язків - це такі дії службової особи в межах службових обов`язків, які виконані не так, як того вимагають інтереси служби.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується самовпевненістю або недбалістю.

Тобто для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконання військовослужбовцем певного обов`язку, але й те, що таке невиконання мало місце саме внаслідок недбалості, тобто у зв`язку із тим, що особа за наявності реальної можливості виконання своїх обов`язків проявила до них байдужість та несумлінність.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка до нього вноситься, повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на належних письмових доказах, візуальних спостереженнях, фото- та відеофіксації, поясненнях свідків тощо.

У фабулі складеного протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 відсутня інформація про те в чому саме виразилось неналежне виконання ним своїх службових обов`язків або будь-яка бездіяльність у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які настали чи могли настати, в результаті цього, не зазначено якими нормами законодавства передбачено його службові обов`язки, що саме входить до його обов`язків, та які саме статутні вимоги ним було порушено.

На підтвердження вчинення ОСОБА_2 правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНК-2/244 від 11.01.2024 року додані:

Акт №194 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_2 від 11.01.2024 року;

Фототаблицю до Акту з результатами обстеження на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 ;

копію посвідчення офіцера ОСОБА_2 УК№ виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.012.2022 року.

Але вказані докази не підтверджують факту недбалого ставлення ОСОБА_2 до військової служби.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

При цьому слід зазначити, що зі змісту протоколу серії ДНК-2/244 від 11.01.2024 року вбачається, що обставини зазначені в ньому містять в собі ознаки іншого адміністративного правопорушення, як то виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані, за що передбачена відповідальність за ч.1 або ч.3 ст.172-20 КУпАП.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що за виконання ОСОБА_2 11.01.2023 року близько 18.15 годині, в тимчасовому місці дислокації в/ч НОМЕР_1 , обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду, на останнього складений протокол ДНК-2/241 від 11.01.2024 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, який розглянутий в рамках даного провадження.

При цьому суд зазначає, що письмові пояснення ОСОБА_2 про те, що він свою вину визнає, не може слугувати достатнім доказом для доведення винуватості останнього.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі - презумпції невинуватості. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.

Враховуючи наведене, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом» і тому вказане провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП в діях ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 221, ст.172-15, ст.172-20, КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП (протокол ДНК-2/244 від 11.01.2024 року) відносно ОСОБА_2 - закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.).

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Здоровиця