ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та діючого в його інтересах адвоката Юрчишина В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Юрчишина В.М., на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 січня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 січня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.01.2024 р. ОСОБА_1 визнаний судом винуватим та на нього накладено адміністративне стягнення за те, що він 16.11.2023 р. о 12 год. 06 хв. в м. Чернівці по вул. Горіхівська керував автомобілем марки «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «УЛФ-Фінанс», у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан спяінннія зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікарня нарколога, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову адвокат Юрчишин В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову районного суду від 15.01.2024 р. щодо його довірителя та закрити провадження по даній справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що суд першої інстанції підійшов до формального розгляду справи і не з`ясував в повному обсязі усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та порушив норми чинного законодавства.

Посилається на те, що матеріалами справи не було підтверджено належними та допустимими доказами факту порушення його довірителем ПДР України, які б слугували для законної зупинки його транспортного засобу працівниками поліції.

У зв`язку з чим, на думку апелянта усі подальші вимоги працівників поліції його довіритель не зобов`язаний був виконувати, а всі складені процесуальні

ЄУНСС:727/12546/23

Провадження №33/822/82/24 Головуючий у І інстанції: Гавалешко П.С.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

документи в тому числі і висновок лікаря нарколога є неналежними та не допустимими доказами.

Звертав увагу і на те, що ОСОБА_1 того дня вживав пиріжки з маком, які на його думку могли спровокувати для надання лікарем наркологом позитивного висновку про те, що його довіритель перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Зазначає, що ОСОБА_2 17.11.2023 р. пройшов самостійно медичний огляд в ЧОПЛ, результат якого не виявив опіату, так само ним було пройдено медичний огляд 20.11.2023 р. в медичній лабораторії «Мед Лаб», за висновком якої у нього відсутні в сечі заборонені наркотичні речовини.

Тому вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та діючого в його інтересах адвоката Юрчишина М.В., які підтримали апеляційну скаргу повністю та просили її задовольнити в повному обсязі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить такого висновку.

Згідно ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

У відповідності до вимог п. 2.9.а. ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наявними у справі письмовими доказами, яким суд дав вірну юридичну оцінку.

Так, дані, які є в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД 035734від 16.11.2023 р., встановлено факт керування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння в зазначеному місці та в зазначений в протоколі час. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі про, що в матеріалах наявний медичний висновок № 1561 від 16.11.2023 р.

Вказаний протокол, був складений працівником поліції відповідно до вимог ст.ст.254,256 КУпАП, який оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. Крім того, громадянину ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що в протоколі про адміністративне правопорушення наявні підпис та пояснення останнього.

А тому вважаю, що працівник поліції діяв відповідно до вимог чинного законодавства та правильно оформив протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП, вказавши на порушення, п.2.9.а. ПДР України - як керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Факт керування ОСОБА_1 за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення в стані наркотичного сп`яніння підтверджується відеозаписом подій, які наявні в матеріалах справи.

Зокрема, з дослідженого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 за порушення ним ПДР України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у поліцейського виникла підозра, що останній перебуває в стані наркотичного сп`яніння, в зв`язку з чим йому було запропоновано пройти такий огляд в найближчому медичному закладі у лікаря нарколога, на що останній погодився пройшов такий огляд в медичному закладі, результат якого показав, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Після чого на нього був складений протокол.

Доводи апелянта про те, що у працівників поліції не було законних підстав для зупинки ОСОБА_1 і його довіритель не порушував ПДР України апеляційний суд вважає їх необгрутованими та які не знайшли свого підтвердження.

Як було встановлено судом першої інстанції при розгляді справи та перевірено апеляційним судом, що на (а.с. 25) наявна постанова серії ЕНА № 1030274 від 16.11.2023 р., згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що він о 12 год. 06 хв. 16.11.2023 р. в м. Чернівці по вул. Горіхівська під час руху транспортним засобом користувався засобами зв`язку. Вказана постанова набрала законної сили і у встановленому законом порядку не скасована.

А тому зупинка працівниками поліції автомобіля, яким керував ОСОБА_1 була правомірною та відповідає вимогам Закону України «Про національну поліцію».

Факт керування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння при обставинах, вказаних в протоколі також підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 16.11.2023 р. № 1561, (а.с. 3), згідно якого було підтверджено те, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного (опіати) сп`яніння.

Апеляційним судом встановлено, що даний висновок був складений відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та ст.266 КУпАП. З даним висновком ОСОБА_1 було ознайомлено, про що останній підписався.

Що стосується посилань захисника Юрчишина В.М. на висновки №1685 та 1689 від 17.11.2023 р, а також № 1694 від 20.11.2023 р., в яких зазначено, що ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного сп`яніння, то такі апеляційний суд до уваги не бере, оскільки такі було проведено не у відповідності до ст.266 КУпАП, а саме не на протязі двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, у відсутності поліцейського та у закладах охорони здоров`я, які не включені до переліку закладів затверджених управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі адвоката Юрчишиниа В.М., то вони носять загальний характер та є суб`єктивними і які були предметом розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Таким чином вважаю, що доводи апелянта, з приводу відсутності у справі належних та допустимих доказів, які доводять винуватість ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути підставами для скасування постанови суду.

Рішення районного суду по суті є правильним, відповідає обставинам справи, та порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати рішення районного суду і закрити провадження по справі не встановлені.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Юрчишина В.М., діючого в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький