Справа № 358/1334/24 Провадження № 3/358/706/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Лебединець Г.С., розглянувши адміністративну справу яка надійшла з ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працює, мешкає: АДРЕСА_1 ,-

-за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу серії ААД №020406 від 14.08.2024 р. вбачається, що 14.08.2024 о 19:20 ОСОБА_1 в м.Богуслав по вул.Шевченка, керував автомобілем Chrysler Jeep Grand Cherokee д.н.з. НОМЕР_2 , перебував у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі та підтверджується висновком медичного закладу.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

За вказані дії у відношенні нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підвтерджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Попри те, що особа не отримала або ухилилася від отримання судової повістки, її право на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Таким чином, особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

Своїм право надання письмових пояснень ОСОБА_1 не скористався.

Суд, дослідив матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посадовою особою поліції дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП кваліфікуються як порушення п. 2.9 (а) ПДР, а саме, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Разом із тим, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 020406 в графі «суть правопорушення, опис установлених обставин» - відсутні відомості щодо кваліфікуючих ознак за ч.3 ст.130 КУпАП, а саме вчинення дій особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, або за відмову від проходження такого огляду.

З долученої до матеріалів справи постанови Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22.01.2024 у справі № 743/2010/23 вбачається, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності 25.04.2023 постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за ч.1 ст.130 КУпАП (справа №742/1198/23).

Таким чином, згідно матеріалів справи ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за відповідними частинами ст.130 КУпАП:

-25.04.2023 постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за ч.1 ст.130 КУпАП (справа №742/1198/23, постанова набрала законної сили 02.06.2023).

-22.01.2024 постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області за ч.2 ст.130 КУпАП (справа № 743/2010/23, постанова набрала законної сили 14.03.2024).

Вказане свідчить, що матеріалами адміністративної справи повторність правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не підтверджується, оскільки відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 піддавався двічі протягом року адміністративному стягненню за вчинення передбаченому ст. 130 КУпАП.

Таким чином, станом на 14.08.2024 (дата вчинення правопорушення, яке кваліфіковано за ч.3 ст.130 КУпАП) відсутні підстави для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП за ознакою того, що він двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в період «протягом року» з 14.08.2023 по 14.08.2024 ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за даною статтею лише 1 раз постановою суду від 22.04.2024.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП постановою суду від 25.04.2023 знаходиться поза межами строку річної давності та не є кваліфікуючою ознакою в даному випадку.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 помилково були кваліфіковані за ч.3 ст.130 КУпАП.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

На переконання суду в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі "Лавентес проти Латвії" та від 08.02.2011 по справі "Берктай проти Туреччини" наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій".

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідив надані докази, суд вважає, що посадова особа ВП №2 Обухівського РУП не надала доказів, які б достовірно і беззаперечно підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю складу даного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130 ч.3, 247, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець