Провадження №3/760/6569/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Мозолевська О.М., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, старшого солдата, стрільця (помічника кулеметника) 1 відділення взводу ППП військової частини НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №375323 від 02.09.2024 встановлено, ОСОБА_1 є старшим солдатом призваним по мобілізації проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . 30.08.2024 о 08:30 під час ранкового шикування виявлено, що солдат ОСОБА_1 не прибув на службу до військової частини без поважних причин, що виразилося у недбалому ставленні до обов`язків служби. У подальшому, ОСОБА_1 самостійно прибув до військової частини 31.08.2024 о 08:30, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що напередодні, під час несення служби зазнав загальне ураження організму - контузію. 30.08.2024 дійсно не прибув на службу у зв`язку з поганим самопочуттям та збоєм у сприйнятті часу та простору. У зв`язку з чим, він втратив орієнтири, та був нездатним визначити, де і коли він перебував. Близько 19:00 30.08.2024 після відновлення самопочуття він відразу зв`язався із командиром підрозділу та надав усні пояснення про подію. Наступного дня після події він з`явився на службу до військової частини.

Суд заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що наказом командира 25 бригади охорони громадського порядку ІНФОРМАЦІЯ_2 №40 від 09.02.2024 ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини.

Згідно рапорту командира взводу ППП від 31.08.2024 повідомлено, що ОСОБА_1 самостійно прибув до військової частини 31.08.2024 о 08:30.

Відповідно до службової характеристики, ОСОБА_1 характеризується добре, до обов`язків військової служби ставиться відповідально. Вніс вагомий внесок у покращення житлово-побутових умов військової частини.

Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут) кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними законами, посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указами Президента України №64/2022 від 24.02.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023 451/2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023 та №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024, №469/2024 від 23.07.2024 та затвердженими відповідно законами України №2402-ІХ від 24.02.2022, №2263-ІХ від 22.05.2022, №2500-IX від 15.08.2022, №2738-IX від 16.11.2022, №2915-IX від 07.02.2023, №3057-IX від 02.05.2023, №3275-IX від 27.07.2023, №3429-IX від 08.11.2023, №3564-IX від 06.02.2024, №3684-IX від 08.05.2024, №3891-IX від 23.07.2024 в Україні діє правовий режим воєнного стану з 24.02.2022 до 09.11.2024.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Визначення військової службової особи надано у примітці до ст. 172-13 КУпАП, відповідно до якої, під вказаними особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Так, недбале ставлення до військової служби - це правопорушення у сфері службової діяльності, яке вчинюється тільки з необережності. З суб`єктивної сторони воно характеризується злочинною самовпевненістю або злочинною недбалістю. При службовій недбалості за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально, неякісно ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином або взагалі не виконує.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), n. 161, SeriesА заява № 25).

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява F7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки, доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком. Також, відповідно усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Таким чином, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують відповідальність - не встановлено.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 23 КУпАП визначено, що метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні запроваджено воєнний стан.

Під час здійсненого дослідження та аналізу матеріалів про адміністративне правопорушення судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

Враховуючи викладені обставини у своїй сукупності, враховуючи позитивну характеристику, наявність отриманого травмування, суд дійшов висновку про малозначність вчиненого правопорушення, а тому вважається можливим звільнити його від адміністративної відповідальності і обмежитись оголошенням усного зауваження.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 22, 172-15, 283, 285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Суддя О.М. МОЗОЛЕВСЬКА