Номер провадження: 33/813/1580/24
Номер справи місцевого суду: 504/803/24
Головуючий у першій інстанції Жовтан П. В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання - Гасанової Л.Я. кизи, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської областівід 06.05.2024 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Туапсе Краснодарського краю, громадянина України, освіта вища, майстра майстерні технічного обслуговування ремонтного взводу в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 02.04.1997р. Київським РВ УМВС України в Одеській області, ІПН НОМЕР_3 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП

установив

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУПАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000,00грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 грн. 60 коп.

Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: 08.02.2024р. біля 16:40 год., матрос ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи службу у в/ч НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби на порушення своїх статутних обов`язків, перебуваючи на території в/ч НОМЕР_1 , виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, відповідальність за що передбачено ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується з постановою суду першої інстанції та просить скасувати постанову у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом не в повній мірі досліджено докази по справі; суд не витребував із частини НОМЕР_1 документи на алкотестер; всупереч тому, що командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 повідомив суд і тим самим визнав, що особисто не був присутнім при його медичному огляді та не видавав направлення на освідування ОСОБА_1 ; лабораторне дослідження проведено з порушеннями, оскільки проведення тесту прибором-алкотестером у закладі здоров`я є недопустимим.

Розгляд справи проведено без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи до судового засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Апеляційний суд вважає, що на стадії розгляду апеляційної скарги на оскарження постанови суду першої інстанції, судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що учасник справи, будучи повідомленим про дату та час розгляду в апеляційному суді, не з`явився, суд оцінює таку його поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В той же час апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вимогами ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-20 КУпАП. Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення А1032/7 від 08.02.2024р.; протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №000070 від 08.02.2024р., проведеного у КНП «ООМЦПЗ» ООР, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння; рапортом командира ремонтного взводу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 08.02.2024р.; письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 08.02.2024р.; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09.02.2024р., в яких він вказав, що дійсно вжив 100 грам горілки для зняття болю перед тим як заступити в наряд; актом фіксації відмови від огляду військовослужбовця ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з використанням спеціальних технічних засобів від 08.02.2024р.; актом медичного огляду №19 від 08.02.2024р., про візуальне виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння; актом про відмову ОСОБА_1 від лабораторного медичного освідчення на стан алкогольного/наркотичного сп`яніння від 08.02.2024р.; витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №214 від 29.07.2023р. про призначення ОСОБА_1 на посаду;

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за дії передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду. (Згідно ч.1 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння).

Таким чином, нормами законодавства передбачено, що адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 настає також за відмову військовослужбовця від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовцем, утворює закінчений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доводи апеляційної скарги що огляд військовослужбовця ОСОБА_1 був проведений із порушенням передбаченої ст.266-1 КУпАП процедури, а відтак недійсним, є неприйнятними з огляду на наступне.

Відповідно до ст.266-1 КУпАП, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З досліджених судом доказів вбачається, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено з використанням спеціальних технічних засобів та тестів у КНП «ООМЦПЗООР», що відповідає вимогам ч.2 ст. 266-1 КУпАП.

Як вбачається, що після доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу КНП «ООМЦПЗООР», о 20:00 год 08.02.2024 року, останній був оглянутий лікарем та проходив тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Alcotest 6810», за результатами якого було встановлено показник у 1,26‰.

Крім того, відповідно до протоколумедичного огляду №000070від 08.02.2024року наявного в матеріалах справи, під час огляду були наявні і інші ознаки алкогольного сп`яніння зокрема: міміка млява; хода не рівна; поза Ромб ерга не виконує;пальце-носова проба не виконує чітко; запах алкоголю з ротової порожнини; зі слів алкоголь вживав; результат обстеження на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Alcotest 6810», за результатами якого було встановлено показник у 1,26‰. Сукупність вказаних ознак і стала підставою для висновку про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, підстав не довіряти результатам застосованого до ОСОБА_1 приладу «Alcotest 6810», а в подальшому, протоколу медичної установи, у апеляційного суду не має.

На запит суду, за клопотанням ОСОБА_1 КНП «ООМЦПЗ» ООР було надано сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-96-2014 та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, чинне до 24.05.2024 р., а також повідомлено, що по технічним причинам відеозаписи медичних оглядів зберігаються протягом місяця, тому надати відеозапис медичного огляду ОСОБА_1 не представляється можливим.

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає недоцільним клопотання апеляційної скарги щодо повторного витребування копії відеозапису медичного освідування та свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Вимоги апеляційної скарги щодо звільнення апелянта від сплати судового збору щодо даної апеляційної скарги, апеляційний суд не приймає, оскільки чиним законодавством не передбачено сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП є правомірним.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді місцевого суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської областівід 06.05.2024 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець