Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Таровської А.А., захисника Восковського Ю.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Карпука А.С. в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року притягався: постановою УПП у Волинській області ДПП серії БАВ № 368953 від 21.07.2023 за ч. 2 ст. 126 КУпАП - визнано винним та накладено штраф у розмірі 3400 грн., який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 24.05.2024 о 21:40год., в м. Луцьку по вул. Набережна, 32, в порушення вимог п. 2.1 «а» ПДР України, повторно протягом року керував транспортним засобом SUZUKI д.н.з. відсутній, не маючи права керування такими транспортними засобами, тобто не отримавши посвідчення водія відповідної категорії.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про її незаконність. Вказує про відсутність в матеріалах справи доказів щодо вчинення правопорушення, відсутність запису з відеореєстратора, який стверджує, що ОСОБА_1 не керував мотоциклом, у зв`язку з чим вважає, що справу слід повернути до УПП у Волинській області для належного оформлення та доопрацювання.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в ній, суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Приписами статей 251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №417019, складеним 24.05.2024 (а.с.1); довідкою УПП у Волинській області ДПП стверджується, що ОСОБА_1 має повторність вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ст. 126 КУпАП (а.с.2); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 368953 від 21.07.2023, ОСОБА_1 визнано винним за ч. 2 ст. 126 КУпАП; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 757814 від 24.05.2024, ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП; рапортом інспектора взводу № 2 роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Проць І.І. від 24.05.2024 (а.с. 5), останнім також підтверджується факт керування мотоциклом ОСОБА_1 .

Пунктом. 2.1 а Правил дорожнього руху України, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки судом при накладенні адміністративного стягнення не було враховано наступне.

Так, санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає штраф в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від № 18 від 19.12.2008 р.) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

З аналізу наведених норм та обставин справи слідує, що ОСОБА_1 під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не був наділений спеціальним правом керування транспортним засобом.

Відтак, суд першої інстанції при накладенні на ОСОБА_1 стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, не вправі був застосовувати адміністративне стягнення щодо нього у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

З огляду на вищенаведене, апеляційну скаргу захисника слід задовольнити частково, постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 липня 2024 року, в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , слід змінити та виключити з постанови вказівку суду про позбавлення його права керування транспортним засобом на строк 5 років.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Карпука А.С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення - змінити, виключивши вказівку суду на позбавлення його права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М.Клок