Справа № 944/3340/24
Провадження №3/944/2499/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2024 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, працюючої двірником Середквичівскої ЗСО І-ІІІ ст., зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 08.06.2024 о 15 год. 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 , як особа, яка замінює обов`язки щодо виховання онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання останнього, внаслідок чого неповнолітній ОСОБА_2 намагався покінчити життя самогубством, через прорізання собі вени. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. На адресу суду подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що вину у вчиненні правопорушення визнає, а з онуком провела роз`яснювальну бесіду, який в подальшому подібного не допускатиме. Просила справу закрити за малозначністю.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені СК України, Законом України "Про охорону дитинства".

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані; виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №558486 від 10.06.2024; рапортом ст.інспектора ГУ НП у Львівській області Сандовича В.Р. від 08.06.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , а також іншими доказами наявними у матеріалах справи.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Разом з тим, суддя бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Зважаючи на характер вчиненого правопорушення, особу винної, а також приймаючи до уваги санкцію ч. 1 ст. 184 КУпАП, враховуючи, що накладення штрафу, значно погіршить матеріальне становище, в першу чергу, дитини, а тому суддя вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, ч. 1 ст. 184, ст.ст. 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.М. Колтун