КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року

справа № 758/2888/24

провадження № 33/824/4206/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Лимаря Олександра Анатолійовича на постанову Подільського районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000, 00 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись із постановою суду захисник Нижньої М.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вимоги обґрунтовані тим, що судом не прийнято до уваги те, що надані копії відеозапису з бодікамери є неналежним доказом, оскільки не посвідчена підписом або КЕП. Зазначає про те, що у справі відсутні будь-які докази відбору у ОСОБА_1 біологічних зразків для виявлення речовин, здатних спричинювати алкогольне сп`яніння. Крім того, матеріли не містять правомірності зупинки транспортного засобу. При процедурі проходження огляду не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на правовий захист. Матеріли справи не містять на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

В судовому засіданні захисник Нижньої М.О. апеляційну скаргу підтримав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 14.02.2024 о 23 год. 38 хв. по вул. Набережно-Хрещатицька, 27 у м. Києві керувала автомобілем «Land Rover Range Rover Sport», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у лікаря нарколога за адресою м. Київ, вул. Відпочинку, 18 «Соціотерапія» у встановленому законом порядку. Висновок лікаря нарколога № 000915 від 15.02.2024. Показник алкотестера «Драгер» 1,71 ‰.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2, п. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами, наявними в матеріалах справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 15 лютого 2024 року, серія ААД №860004;

- висновком медичного огляду КМП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних знань;

- відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції;

З відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 не заперечувала факт керування нею автомобілем «Land RoverRangeRoverSport», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, та зазначила, що не може викликати таксі, відмовилась від проходження тесту на Драгер та сказала, що вживала алкоголь.

Доводи апелянта про те, що відеозапис з камери працівника поліції не є належним доказом у справі, оскільки не посвідчений підписом судом відхиляються.

Пунктом 7 розділу VIII Інструкції передбачено, що відеозаписи або копії з них можуть бути надані за вмотивованими запитами органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури, слідчого судді та суду, поліцейського та інших осіб у порядку, передбаченому законодавством України.

Інструкцією не передбачено посвідчення копії відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейськими електронним підписом або КЕП.

Відсутні і будь-які вимоги щодо посвідчення електронним підписом або КЕП копії відеозаписів з портативних відео реєстраторів КУпАП.

Посилання скаржника на те, що не було здійснено відбору біологічних зразків у ОСОБА_1 для виявлення речовин, здатних спричинювати алкогольне сп`яніння судом до уваги також не береться.

У матеріалах справи наявний висновок лікаря, яким встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Отже, лабораторне дослідження є обов`язковим для виявлення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Відбір біологічного матеріалу при встановленні стану алкогольного сп`яніння не є обов`язковим.

Посилання апелянта на той факт, що постановою Обухівського районного суду Київської області від 08.05.2024 року скасовано постанову БАД № 426928 від 14.02.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП не спростовує вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні нею п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Лимаря Олександра Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя