Справа №938/794/24
Провадження № 3/938/495/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, українця, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , -

В С Т АН О В И В:

На розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області поступили матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №249258 від 10.06.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 10.06.2024 року о 20.00 годин прикордонним нарядом «Контрольний пост» на відстані 33 км від лінії державного кордону на напрямку 413 прикордонного знаку, на околиці населеного пункту Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області в контрольованому прикордонному районі вчинив спробу злісної непокори законній вимозі прикордонного наряду, а саме: неодноразово повторену вимогу пред`явити документи, що посвідчують особу не реагував, своїми діями порушив вимоги п.п. 8, 10, 11 Положення про прикордонний режим, затверджений Постановою КМУ від 27.07.1998 року №1147, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

Судове засідання призначено 29.07.2024 року відкладено на 23.08.2024 року у зв`язку з неявкою особи, яка притягається до відповідальності.

Розгляд справи 23.08.2024 року відкладено на0 9.09.2024 року через відсутність відомостей про вручення судової повістки особі, яка притягається до відповідальності та витребуванням інформації.

На запит суду ІНФОРМАЦІЯ_4 листом від 07.08.2024 року №1/5/3556, надав інформацію про те, що ОСОБА_1 на військову службу не призивався (а.с. 11).

Судом вживалися й інші заходи, спрямовані на повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду даної справи, зокрема, шляхом опублікування оголошення про його виклик до суду на офіційному сайті судової влади України, зокрема на 09.09.2024 року (а.с.18).

При цьому, суд бере до уваги той факт, що громадянину ОСОБА_1 достеменно відомо про складення відносно нього вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення 10.06.2024 року (а.с.1).

У ч. 1 ст. 268 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надходило клопотання про відкладення розгляду цієї справи. Також відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-10 цього Кодексу, не належать до переліку справ, при розгляді яких є обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, неявка ОСОБА_1 у судове засідання не є перешкодою для проведення розгляду даної справи.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №249258 від 10.06.2024 року до суду надано:

- пояснення ОСОБА_1 від 10.06.2024 року (а.с.2), в якому він вказав дату народження 27.02.2003, місце реєстрації с. Пнів Надвірна, документ, що посвідчує особу НОМЕР_2 , та зазначив, що 10.06.2024 року о 20.00 годину в стані стресу не виконав законні вимоги працівника ДПСУ, йому доведено про відповідальність за ст. 185-10 КУпАП, зобов`язується врахувати даний випадок в подальшому та не повторювати своїх дій;

- пояснення начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » НОМЕР_3 прикордонного загону майора ОСОБА_2 від 10.06.2024 року (а.с.3), в якому він вказав, що під час виконання завдання з охорони державного кордону в прикордонному наряді «Контрольний пост» на дорозі загального користування в населеному пункті Кривопілля близько 20.00 годин виявлено особу, яка рухалася в контрольований прикордонний район на напрямку 413 прикордонного знаку в 33 км від лінії державного кордону на території Верховинської ОТГ; під час перевірки документів на його законну вимогу пред`явити документ, що посвідчує особу дана особа відмовилася пред`явити документи, зі слів повідомив, що він ОСОБА_1 ; він в черговий раз наголосив ОСОБА_1 про порушення ним правил прикордонного режиму, а саме п.п. 8, 10, 11 Постанови КМУ від 27.07.1998 року №1147 «Про прикордонний режим» (пред`явити документ, що посвідчує особу), проте останній відмовився надати документ, що посвідчує особу, поводив себе зухвало по відношенню до військовослужбовців Державної прикордонної служби; даного громадянина було запрошено в службове приміщення для складання адміністративно-процесуальних документів за ст. 185-10 КУпАП;

- копію паспорта на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , документ №010267297, орган видачі 2621, дата видачі 14.02.2024 року.

Вивчивши матеріали даної справи, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Диспозицію ч.1 ст. 185-10 КУпАП передбачено, що відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2011 № 10-рп/2011 у справі № 1-28/2011, слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги, а злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-10 КУпАП, він обвинувачується у вчиненні спроби злісної непокори законній вимозі прикордонного наряду, а саме: на неодноразово повторену вимогу пред`явити документи, що посвідчують особу, не реагував.

Суддя звертає увагу, що спроба вчинити злісну непокору законній вимозі прикордонного наряду не характерне для об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, оскільки адміністративно караним є злісна непокора (а не спроба вчинити злісну непокору) законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків.

Крім того, суддя акцентує увагу, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-10 КУпАП працівниками прикордонної служби долучено копію паспорта на ім`я ОСОБА_1 , також і сам ОСОБА_1 у поясненнях наданих працівникам прикордонної служби вказав номер документа, що посвідчує його особу, та на прохання службових осіб, тобто добровільно без затримання (бо в матеріалах справи відсутній протокол його затримання) пройшов до службового приміщення для складання адміністративно-процесуальних документів за ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

За вказаних обставин, не вбачається вчинення будь-яких дій ОСОБА_1 , які характерні саме для злісної непокори.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв протии Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Однак, суддя вважає за необхідне звернути увагу посадових осіб органу, уповноваженого на складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, що вказаний протокол щодо нього складений начальником відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ОСОБА_3 , вимогу якого, як вбачається з матеріалів справи, нібито не виконав ОСОБА_1 .

Таким чином, начальник відділення інспекторів прикордонної служби «Біла Криниця» ОСОБА_3 є одночасно заінтересованою особою у даній справі та особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, що є недопустимо, оскільки порушує принцип законності.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП, то провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею слід закрити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 204-1, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-10 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Наталія ЧЕКАН