Номер провадження: 33/813/1959/24
Головуючий у першій інстанції Черевко С.П.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби України Євдокимова Д.А. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.06.2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «ГРЕЇН-ЕСКПОРТ» (), зареєстроване Україна, 68000, Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, буд. 2/2-Н), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України,

встановив:

оскарженою постановою суді місцевого суду провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за протоколом про порушення митних правил № 1480/50000/23, відносно ОСОБА_1 закрито, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Відповідно до оскарженої постанови, 21.12.2023 року, до Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали провадження за протоколом №1480/50000/23 від 28.08.2023 року про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 , за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що Одеською митницею здійснено перевірку зовнішньоекономічної операції ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» (, зареєстроване: 68000, Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, будинок №2/2-Н) згідно контракту від 30.06.2022 року №2022/0630, укладений з TRANS TRADER RK SK (Швейцарія).

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» (код 33202904, зареєстроване: 68000, Одеська обл., місто Чорноморськ, проспект Миру, будинок №2/2-Н) було здійснено митне оформлення товару «насіння соняшнику» за МД типу ЕК10ДР від 15.11.2022 №UA500090/2022/15514, відповідно контракту від 30.06.2022 року № 2022/0630, який був укладений між ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» та TRANS TRADER RK SK (Швейцарія). Країна призначення - Румунія.

Згідно коносаменту №l від 11.11.2022 поданого до МД №UA500090/2022/15514 отримувачем товару є компанія «SC VAEDECO SRL» (Румунія). Транспортування «насіння соняшнику» здійснювалось морським судном «MV PROPUS».

Фактурна вартість складає 373367,70 дол. США, митна вартість складає 13653 534,07 грн. та вага нетто/брутто 1 051 740,00 кг.

За МД ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» () використано преференцією «410» (графа 36 МД) та сплачено 3,6% платежів з вартості товару, що склало 491527,23 грн.

27.07.2023 Одеською митницею, за вхідним номером 16866/4, отримано лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 27.07.2023 №26/26-04/7.10/1860, з відповіддю митної адміністрації Румунії, якою надано копії документів, у тому числі: коносамент (Bill of Lading, cargo manifest) №1 від 11.11.2022, згідно якого судно «MV PROPUS» направлено до порту Marmara (Туреччина) на адресу компанії з «ER MAKINA ELEKTRIK ELEKT» (Туреччини).

Також, у відповіді митних органів Румунії зазначено, що компанія «SC VAEDECO SRL» (компанія отримувач товару за документами, поданими українською стороною) не має жодних фінансових чи договірних відносин з українською компанією ТОВ «ГРЕЇН ЕКСПОРТ», а також швейцарською компанією «TRANS TRADE RK SA».

Враховуючи те, що товар за МД від 15.11.2022 №UA500090/2022/15514 експортовано до Туреччини, до нього не може бути застосовано преференцію зі сплати вивізного (експортного) мита за кодом «410».

Преференція зі сплати вивізного (експортного) мита за кодом «410» застосовується до товарів, що вивозяться з України відповідно до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі-Угода) (стаття 31 Угоди, додаток I-С до глави 1 Розділу IV «торгівля та питання, пов?язані з торгівлею» (графік скасування вивізного (експортного) мита).

Під дію цієї Угоди підпадають товари, що походять з однієї з Договірних Сторін і ввозяться в інші договірні Сторони, за умови подання одного з документів, що підтверджують походження, визначених у статті 15 Доповнення 1 до Регіональної Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (далі - Конвенція), яким встановлюються правила преференційного походження в рамках Угоди.

Відповідно до статті 12 Доповнення 1 до Конвенції, яким встановлюються правила преференційного походження в рамках Угоди, преференційний режим, передбачений цією Угодою, застосовується лише до товарів, які виконують умови цієї Конвенції, транспортованих безпосередньо між або через територію Договірних Сторін, в яких застосовується кумуляція відповідно до Статті 3.

Туреччина не є державою-членом Європейського Союзу, між Україною та Туреччиною немає діючої угоди про вільну торгівлю, відповідно Туреччина по відношенню до України не є Договірною Стороною.

Таким чином, ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» () безпідставно використано преференцією «410», зі сплати вивізного (експортного) мита 3,6% за МД від 15.11.2022 №UA500090/2022/15514 та повинно сплатити 10% ставки вивізного мита з вартості товару, що складає 1 365 353,41 грн.

Загальна сума різниці нарахування митних платежів за вищевказаними МД складає 873 826,00 грн.

Відповідно до МД від 15.11.2022 №UA500090/2022/15514 відправником та відповідальною особою за фінансове врегулювання є ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» ().

Відповідно до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб?єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

3 облікової карти суб?єкта зовнішньої діяльності та з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що станом на 15.11.2022 керівником ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» () перебував гр. України ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, керівником ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» () (станом на 17.06.2022) ОСОБА_1 вчинено протиправні дії, спрямовані на зменшення розміру сплати митних платежів у розмірі 873 826,18 грн, шляхом надання недостовірних відомостей щодо отримувача товарів та протиправного використання пільги за преференцією «410».

За даним фактом, у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил за ст. 485 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник Одеської митниці Держмитслужби України Євдокимов Д.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі від 50-150% несплаченої суми митних платежів, яка складає 873826,18 грн.

Апелянт зазначає, що постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена внаслідок неврахування важливих обставин справи, оскільки порушення полягало у наданні митному органу відомостей, які не дозволяли ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» () використовувати преференцією «410», зі сплати вивізного (експортного) мита 3,6%, оскільки така преференція застосовується до товарів, що вивозяться з України відповідно до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі-Угода) (стаття 31 Угоди, додаток I-С до глави 1 Розділу IV «торгівля та питання, пов?язані з торгівлею» (графік скасування вивізного (експортного) мита), а Туреччина не є державою-членом Європейського Союзу, між Україною та Туреччиною немає діючої угоди про вільну торгівлю, відповідно Туреччина по відношенню до України не є Договірною Стороною.

У судове засідання сторони провадження не з`явились, про дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином. При цьому, від представника Одеської митниці та захисникпа надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Таким чином, на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що особи в судове засідання не з`явились, суд розцінює це як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Розгляд справи за відсутністю учасників процесу узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показами свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 458 Митного Кодексу України (далі - МК України) - порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органом для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положення ст. 487 МК передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 466 МК адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК- справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Частина 1 ст. 494 МК визначає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідальність за статтею 485 МК настає у разі - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №1480/50000/23 від 28.08.2023 митними органами встановлена наявність в діях ОСОБА_1 , як керівника ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» () та відправника товару «насіння соняшнику» за МД типу ЕК10ДР від 15.11.2022 N?UA500090/2022/15514, за контрактом від 30.06.2022 року N 2022/0630, який був укладений між ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» та TRANS TRADER RK SK (Швейцарія) ознак порушення митних правил за ст.485 МК України, які полягали у наданні недостовірних відомостей щодо отримувача товарів та протиправного використання пільги за преференцією «410».

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом. Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, про що також вказано в апеляційній скарзі представника митниці.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як зазначено в ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний, зокрема, здійснювати декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари для митного контролю і митного оформлення, надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Продавцем вказаного товару станом на час здійснення митного оформлення був ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» (код ЄДРЕЮУ 33202904) в особі директора ОСОБА_1 .

Місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що для встановлення наявності в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України необхідна наявність всіх ознак вказаного порушення.

Так, судом першої інстанції досліджено матеріали справи та зазначено, що ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» (код ЄДРЕЮУ 33202904) було проведено експорт насіння соняшника за вагою брутто 1051,740 мт. Товар був завантажений на судно «PROPUS» отримувач Trans trade RK SA (Швейцарія) на умовах поставки CPT - Чорноморськ та щодо вказаного товару укладено контракт між Trans Trade RK SA (Швейцарія) та ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» (код ЄДРЕЮУ 33202904).

При заповненні митних декларацій від МД від 15.11.2022 N?UA500090/2022/15514 ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» відображав відомості із товаросупровідних та комерційних документів, складених за інструкціями компанії контрагента «Trans trade RK SA (Швейцарія)» та наданих ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ».

ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» були виконанні вимоги Митного кодексу України та Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, щодо вимоги зазначення у графі 17 митної декларації відомостей про Країну призначення згідно з договорами та рахунками-фактурами (від 30.06.2022 №2022/0630), де вказані країна призначення-Румунія.

При цьому, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що саме покупець товару несе відповідальність за подальше переміщення товару поза межами митної території України.

Так, відповідно до положень п. 10.2 Контракту №2022/0630 від 30.06.2022, укладеного між Trans trade RK SA (Швейцарія) та ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» зазначено: «Продавець несе всі ризики втрати чи ушкодження товару до його поставки згідно з п.7.1 цього Конртакту. Датою переходу права власності на Товар від Продавця до Покупця є дата перетину митного кордону України».

Тобто, з моменту перетину митного кордону України продавець в особі ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» не може нести відповідальність за подальші дії покупця, та більш того, в п.10.5 Контракту зазначено, що саме Покупець гарантує, що товар, що є предметом цього контракту, не буде реекспортований на ринки третіх країн. З огляду на що, відповідальність за подальші переміщення вказаного товару несе на собі Покупець, а не Продавець в особі ОСОБА_1 . Крім того, згідно п.13.4 Контракту «у разі невиконання або неналежного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Контрактом, винна Сторона повинна компенсувати іншій Стороні понесені збитки».

Проте, відомостей про заявлення жодною зі сторін про невиконання або неналежне виконання, в даному випадку Продавцем ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» умов Контракту, матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про подання претензії з боку Покупця товару, щодо порушення його умов.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона порушення, оскільки останній не може нести відповідальності за дії Покупця товару, який згідно з умовами Контракту перебирає на себе повноваження власника такого товару та несе відповідальність за виконання умов цього Контракту.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року №8 (із змінами, внесеними Постановою Верховного Суду від 30.05.2008) «судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності».

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини, суд приходить до висновку про відсутність у ОСОБА_1 умислу та мотиву на приховування від митного контролю або надання митниці документів, які містять неправдиві дані щодо одержувача товару.

Більш того, митними органами не спростовано, що Контракт N 2022/0630, який був укладений між ТОВ «ГРЕЇН-ЕКСПОРТ» та TRANS TRADER RK SK (Швейцарія) містить у собі неправдиві відомості як на момент його укладення, так і на момент подання митної декларації, або на момент переміщення через державний кордон України, в тому числі щодо отримувача товару.

Таким чином, апеляційний суд визнає необґрунтованою кваліфікацію посадовою особою митниці в протоколі про порушення митних правил, що ОСОБА_1 надано до Одеської митниці документи, в якості підстави для переміщення товару, які містять неправдиві відомості про отримувача товару.

Один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.01.2019 року (справа №760/10803/15-а; провадження №К/9901/19074/18).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Разом з тим, у рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд констатує, що в даній справі митним органом не було доведено наявності в діях директора ТОВ «ГРЕЇН-ЕСКПОРТ» () ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, а тому постанова суду першої інстанції є обґрунтованою і вмотивованою, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.8,62 Конституції України, ст. 529 Митного Кодексу України ст.ст.7, 247, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби України Євдокимова Д.- залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.06.2024 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за протоколом про порушення митних правил № 1480/50000/23 від 28.08.2023 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрито, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський