Єдиний унікальний номер 725/247/24
Номер провадження 3/725/122/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2024 року м.Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Нестеренко Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 123 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно із протоколом серія ААД № 035712 від 01.01.2024 року ОСОБА_1 01.01.2024 року о 21 годин 22 хвилини в с. Неполоківці по вул. Магістральна,38, Чернівецького району, Чернівецької області, керуючи транспортним засобом марки «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_1 виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонний(червоний) сигнал світлофора та звуковий сигнал, чим порушив п.20.5 «В» ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 123 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав пояснивши, що він не здійснював перетин залізничного переїзду на заборонений сигнал світлофору, матеріали справи не містять доказів зворотного, протокол складений з порушення ст. 256 КУпАП, тобто без зазначення кваліфікуючої ознаки правопорушення, саме «перетину». Таким чином вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення передбачено ч.2 ст. 123 КУпАП, просив закрити провадження у справі з підстав відсутності в його діях події і складу правопорушення.

Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що провадження у даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна, умисна або необережна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 статті 123 КУпАП передбачає відповідальність за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 123 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього та залізничного руху. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП полягає у в`їзді на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений. Заборона руху може відбуватися шляхом горіння забороненого сигналу світлофору, поданням регулювальником жесту про заборону руху, шляхом закриття шлагбауму на переїзді. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності. Суб`єктом правопорушення є водій транспортного засобу.

Відповідно до пункту 20.5 «в» Правил дорожнього руху України передбачено, що рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із матеріалів справи вбачається, що крім протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 035712 від 01.01.2024 року відсутні будь-які інші докази, які підтверджували б вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

На підставі викладеного, у зв`язку з такими фактичними обставинами провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 287 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.2 ст. 123 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Посвідчення водія НОМЕР_2 повернути ОСОБА_1 .

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко