Справа № 289/1359/24
Номер провадження 3/289/859/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленко О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Житомирській області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ФОП « ОСОБА_2 », РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2024 о 10:19 год на 86 км автомобільної дороги «Київ-Чоп» в с. Кочерів ОСОБА_1 , відносно якого постановою Корольовського ВДВС у м. Житомирі встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів, керував транспортним засобом «DAEWOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судових повісток за адресою місця проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, однак, конверти з повістками повернулися не врученим адресату по причині «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Під час складання протоколів у справі про адміністративні правопорушення вказано місце проживання ОСОБА_1 за вищевказаною адресою, зі змістом цього протоколу ОСОБА_1 було ознайомлено, однак той не заперечував вірність зазначення його місця проживання. Таким чином останній безперечно розумів, що за вказаною ним адресою судом будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколів не висловив.

Жодних клопотань, заяв тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_1 не направляв.

При цьому судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Наведене поза розумним сумнівом вказує на недобросовісну поведінку ОСОБА_1 , як учасника судового процесу, якому було відомо, що розгляд даної справи здійснюватиметься судом, а також на те, що суд вжив усіх передбачених законом заходів для належного повідомлення його про дату, час і місце розгляду справи.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Велика Палата Верховного Суду (постанова від 23.08.2018 у справі № 11-237сап18) звертає увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є абсолютним.

За таких обставин, відповідно до ст. 268 КУпАП, враховуючи, що участь ОСОБА_1 в судовому засіданні не є обов`язковою, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього, письмові заперечення від якого до суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина водія ОСОБА_1 у вчиненні наведених адміністративних правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №608509, серії ААД №608508 від 08.06.2024, постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 20.02.2024, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2342509 від 08.06.2024, направленням на медичний огляд з метою виявлення наркотичного сп`яніння від 08.06.2024, довідкою поліції, згідно якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на керування транспортним засобом відповідної категорії, відеозаписами на оптичному носії інформації DVD-R диску, з яких вбачається, що ОСОБА_1 08 червня 2024 року було відомо про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та згідно яких 08.06.2024 після зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 поліцейський виявив у нього ознаки наркотичного сп`яніння. На пропозицію поліцейського водій відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі, у зв`язку із чим останньому було роз`яснено, що в такому випадку відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Згідно з вимогами ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за правопорушення, відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП не встановлено.

Отже, керуючись ст. 36 КУпАП, враховуючи характер скоєних правопорушень, особу ОСОБА_1 , суд вважає, що є всі підстави для застосування до останнього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадянз позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

Таким чином, керуючись ст. ст. 33-36, 40-1, 252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справу №289/1359/24 зі справою №289/1362/24 та присвоїти їм спільний номер 289/1359/24.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф належить стягнути на рахунок: Отримувач: ГУК у м. Житомирській обл. / Житомир. 21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; р/р: UA0006001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», стягувачем є УПП в Житомирській області ДПП НПУ.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Строк звернення постанови суду до виконання протягом трьох місяців з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО

Постанова набирає законної сили ______________ 202__