Справа № 304/1496/24 Провадження № 3/304/1002/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2024 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 657468 від 14 червня 2024 року, водій ОСОБА_1 того ж дня о 18.37 год у селі Дубриничі по вулиці Центральній керував транспортним засобом «Шкода Рапід», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», чим порушив п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України.

Зазначені дії ОСОБА_1 інспектором СРПП відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ДПП старшим лейтенантом поліції Пожаром О.М. кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП як керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження вини ОСОБА_1 поліцейським надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 657468 від 14 червня 2024 року, Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до протоколу серії ААД № 657468, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат тестування на алкоголь № 4365 приладу «Drager» ARBL-0607 від 14 червня 2024 року, згідно з яким результат тесту склав 2,51 ‰, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2392645 від 14 червня 2024 року, а також диск з відеозаписом.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину, не визнав та пояснив, що на місці зупинки транспортного засобу не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, оскільки алкоголю не вживав. Після тестування поліцейський повідомив, що оскільки результат тесту становить позитивний, а відтак відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак з таким результатом він категорично не погодився та неодноразово просив направити його для огляду до закладу охорони здоров`я, на що поліцейський відмовився, мотивуючи це тим, що технічний прилад сертифіковано, та розпочав процедуру оформлення матеріалів. З огляду на вищевикладене вважає, що працівником поліції порушено ряд вимог Інструкції про порядок виявлення ознак сп`яніння та положення ст. 266 КУпАП, зокрема не отримано згоди водія із результатами тестування на алкоголь приладом «Drager» та не роз`яснено його право пройти освідчення у медичному закладі, що свідчить про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також просив врахувати, що після події його було допущено до керування транспортним засобом, а відтак докази у матеріалах справи можливо є недостовірними.

Заслухавши його пояснення, вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення та надані особою, яка склала протокол, відеодокази, суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно із ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під в впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під виливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичною чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

У той же час з досліджених в судовому засіданні відеоматеріалів встановлено, що після проходження тестування, ОСОБА_1 висловлює свою незгоду з результатами тесту, на що інспектор відповів «На вас буде складено адміністративний протокол за пасоку безпеки плюс складено адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП». При цьому ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 на відеозаписі не вбачаються.

Натомість працівники поліції у порушення прямих вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП не забезпечили проведення огляду ОСОБА_1 у відповідному закладі охорони здоров`я, а навпаки на прохання направити його для огляду до закладу охорони здоров`я для здачі аналізу крові з метою визначення стану алкогольного сп`яніння інспектор ствердно відповідає «Оскільки результат позитивний, ми оформляємо адмінматеріали, а далі здавайте що хочете, прилад є сертифікованим», після чого розпочав процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення. Відтак згоди щодо результатів тестування, отриманої поліцейським від ОСОБА_1 , відеозапис з нагрудних камер працівників поліції не містить, так само як не містить роз`яснення йому права пройти огляд у відповідному медичному закладі.

На підставі чого працівники поліції склали Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де вказали про відмову ОСОБА_1 пройти огляд у КНП «Закарпатський ОМЦПЗ та МЗ» Закарпатської обласної ради, судом не встановлено.

Відтак у порядку ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином зважаючи на викладене, суддя прийшов до висновку, що працівниками поліції при тестуванні ОСОБА_1 було допущено порушення процедури встановленого порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такі не встановили всіх обставин справи та не вжили заходів з дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів чіткої, зрозумілої та послідовної згоди водія щодо результатів проведеного тестування, а також роз`яснення йому права на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у матеріалах справи немає.

У той же час посилання ОСОБА_1 на те, що його після процедури оформлення адміністративних матеріалів було допущено до керування транспортним засобом матеріалами справи не спростовується.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Суддя зазначає, що судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з частиною 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суддя вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце для сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно з частиною 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 277, 278-280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.