КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/763/2024 Постанова винесена суддею Лисенком В.В.
Категорія: ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Іванюка О.О. на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Іванюк О.О. подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що судове засідання проведено без участі ОСОБА_1 та її представника - адвоката Мацкевича Д.А., який запевнив ОСОБА_1 , що 06.11.2023 року він відклав судове засідання, але про дату нового засідання остання повідомлена не була, а тому ОСОБА_1 була позбавлена можливості взяти участь у розгляді даного адміністративного правопорушення, а про наявність рішення у даній адміністративній справі ОСОБА_1 дізналась лише 20.12.2023 року від свого представника Іванюка О.О., який ознайомився з матеріалами адміністративної справи та встановив даний факт. При цьому оскаржувана постанова суду на адресу ОСОБА_1 судом не надсилалась, а згідно реєстру Судових рішень, оприлюднена лише 05.12.2023 року, що також порушує строки оскарження, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області стосовно ОСОБА_1 була винесена 06 листопада 2023 року.

Разом з тим, апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник Іванюк О.О. подав 26.12.2023 року, згідно штампу вхідної кореспонденції суду, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Як вбачається з постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2023 року, ОСОБА_1 та захисник Мацкевич Д.А., з яким ОСОБА_1 07.09.2023 року уклала договір про надання правової допомоги № 15/А-23, не були присутніми при розгляді справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції (а.с. 18, 19, 45).

Проте, з матеріалів справи слідує, що про день та час розгляду справи, ОСОБА_1 та захисник Мацкевич Д.А. неодноразово повідомлялися судом належним чином, але постійно за клопотаннями захисника Мацкевича Д.А. про перенесення судових засідань розгляд справи відкладався на іншу дату.

Так, в черговий раз, розгляд справи, призначений на 23.10.2023 року, за клопотанням захисника Мацкевича Д.А. про перенесення судового засідання, було відкладено на 08:30 06.11.2023 року, про що ОСОБА_1 була повідомлена шляхом направлення судової повістки на її адресу проживання, яка була зазначена з її слів у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1, 44). При цьому захисник Мацкевич Д.А. також був обізнаний про те, що судове засідання за його клопотанням було перенесено на 06.11.2023 року, що також не заперечується захисником Іванюком О.О. і в його апеляційній скарзі.

Між тим, у судове засідання, призначене на 08:30 год. 06.11.2023 року, ОСОБА_1 та захисник Мацкевич Д.А. не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, ніяких клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, у зв`язку з чим, суд, враховуючи відсутність перешкод, які об`єктивно заважали ОСОБА_1 та захиснику Мацкевичу Д.А. прибути до суду та унеможливлювали їх участь у судовому засіданні під час розгляду даної справи, розглянув справу за їх відсутності.

Отже, вищенаведені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 та її захисник Мацкевич Д.А., будучи обізнаними про складання щодо ОСОБА_1 03.08.2023 року протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, а також про перебування з 24.08.2023 року даної справи про адміністративні правопорушення на розгляді у Києво-Святошинського районному суді Київської області, яка неодноразово призначалась до судового розгляду та відкладалась за клопотаннями захисника Мацкевича Д.А., та її призначення до розгляду в черговий раз на 06.11.2023 року, в подальшому - протягом майже двох місяців (до ознайомлення 20.12.2023 року захисником Іванюком О.О.,з яким ОСОБА_1 18.12.2023 року уклала договір № 27/2023 про надання правничої допомоги, з матеріалами справи про адміністративне правопорушення) - самостійно не цікавилися ні датою наступного судового засідання, ні наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України»).

Натомість, як вказувалось вище, матеріали справи не свідчать, що як ОСОБА_1 , так і її захисником Мацкевичем Д.А. вживались заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

До того ж слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду, а тому є безпідставними посилання захисника Іванюка О.О.на те, що ОСОБА_1 оскаржувану постанову суду не отримувала, а дізналася про останню лише 20.12.2023 року, після того як він ознайомився з матеріалами адміністративної справи, оскільки з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2023 року оприлюднена в реєстрі 05.12.2023 року.

Тобто, за умови достатньої зацікавленості, ОСОБА_1 мала можливість поцікавитися наслідками розгляду справи стосовно неї та ознайомитись з повним текстом судового рішення від 06 листопада 2023 року, як безпосередньо в районному суді, так і в Єдиному державному реєстрі судових рішень ще 05.12.2023, а також своєчасно, тобто в 10-денний строк хоча б від цієї дати, подати апеляційну скаргу або звернутися за кваліфікованою правовою допомогою до адвоката.

Посилання захисника Іванюка О.О.на те, що адвокат Мацкевич Д.А. запевнив ОСОБА_1 , що 06.11.2023 року він відклав судове засідання, але про дату нового засідання остання повідомлена не була, а тому ОСОБА_1 була позбавлена можливості взяти участь у розгляді даного адміністративного правопорушення, не лише нічим не підтверджені, але й є сумнівними, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо направлення та надходження до суду першої інстанції клопотання захисника Мацкевича Д.А. про відкладення судового засідання, призначеного на 06.11.2023, не було долучено таких доказів і до апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для поновлення захиснику Іванюку О.О. строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, на які він посилається, з урахуванням зазначених вище обставин, не є поважними.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскільки доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянтом не надано, а обставини, на які він посилається, не є поважними і не підлягають визнанню поважними, то у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути захиснику Іванюку О.О.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити захиснику Іванюку О.О. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2023 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу повернути захиснику Іванюку О.О.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.