Номер провадження: 33/813/1271/24
Номер справи місцевого суду: 946/2636/24
Головуючий у першій інстанції Адамов А. С.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Булацевської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, в дохід держави стягнуто судовий збір в сумі 605,60 грн.

Не погодившись з наведеною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року скасувати та провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували здійснення ним керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки керував автомобіль водій-солдат ОСОБА_2 ; протокол про адімінстративне правопорушення ОСОБА_1 не вручався; судових повісток про час та місце розгляду справи суд на ім`я ОСОБА_1 не надсилав, а тому розгляд справи відбувся за його відсутності без врахування його пояснень по суті правопорушення.

У судовому засіданні, призначене на 05 серпня 2024 з`явився ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, в своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в апеляційній скарзі, та свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії

ААД №536803 від 31 березня 2024року о 22 год. 50 хв. в м. Ізмаїл Одеської області по вул.Героїв Азовсталі, №58, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу відмовився, погодився пройти огляд у медичному закладі, проте після прибуття у медичний заклад від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився. Погодився пройти огляд у медичному закладі, проте після прибуття у медичний заклад від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим допустив порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.1ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останнього вбачається порушення вимогп.2.5 ПДР у вигляді відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №536803 від 31 березня 2024року (а.с.1);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 30 березня 2024 року (а.с.4);

- актом №21 про фіксацію відмови особи від тестування на алкоголь з використанням газоаналізатора (а.с.3);

- розпискою ОСОБА_4 (а.с.5);

- відеозаписами DVD-R з відеофайлами (а.с.7)

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вимогам ст.ст.245, 252, 280 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом «Мерседес Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 , апеляційний суд зазначає наступне.

Відеозаписом (84780d9423e227d8e45d50249e1bebe9) зафіксовано розмову ОСОБА_1 з працівниками поліції, где ОСОБА_1 не заперечував, що керував даним транспортним засобом. На пропозицію поліцейського пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 категорічно відмовився (0:02:05; 0:02:31). Крім цього з вищезазначеного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 намагався сісти за кермо автомобіля, двигун якого був заведений (0:02:54- 0:03:00)

Тобто на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не заперечував.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували здійснення ним керування транспортним засобом.

Твердження скаржника про те, що протокол про адміністративне правопорушення йому, ОСОБА_1 , не вручався, а суд першої інстанції судових повісток про час та місце розгляду справи суд на його ім`я не надсилав, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження. Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 відмовся в отриманні протоколу про адміністративне правопорушення. Крім цього, з відеозапису вбачається, що поліцейським вголос було повідомлено ОСОБА_1 про те, що справа розглядатиметься Ізмаїльським районним судом Одеської області 10 квітня 2024 року об 11 год. (1:37:47).

Таким чином, ОСОБА_1 був належним чином обізнаний про час, дату та місце судового засідання.

Апеляційний суд зазначає, шо адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 складений не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП підтверджена.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни не встановлено.

Відповідно до ч.7 ст.294КУпАПапеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: