Справа № 395/43/24
Провадження № 3/395/82/2024

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Новомиргород

Суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області Забуранний Р.А., розглянувши матеріали, що надійшли з СПД №1 (м. Новомиргород) ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, безробтного, проживає в АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст. 126 ч.3 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 546303 від 01.01.2024 року, ОСОБА_2 01.01.2024 року, близько 18 години 05 хвилин по вул. Залзничній в м. Новомиргород, Новоукраїнського району Кіровоградської області, керував автомобілем марки Hyndai Terracan д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово позбавленим у праві керування транспортними засобами, відповідно до постанови Подільським ВДВС у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро від 24.02.2021 року ВП №48775613, чим порушив підпункт «А» п.2.1. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, оскільки йому не було відомо про постанову виконавця.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо закриття провадження у справі з таких мотивів.

Приписами ст.278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, а в разі неправильного складання такого протоколу, повернути матеріали адміністративної справи органу, який його склав, для належного (додаткового) оформлення.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до підпункту «А» п.2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до положень ч.3 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами .

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним в разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже, робить це свідомо.

Приписами статей 251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного ч. 5 ст. 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 умислу на керування транспортним засобом при наявності тимчасового обмеження такого права.

Згідно постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами вбачається, що постановою від 22.09.2015 року ВП №48777895 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчий лист №395/797/14-ц, 2/395/198/2014 виданого 27.06.2014 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 12.06.2014 року до досягнення ним повноліття, що наступить 24.03.2024 року.

04.03.2021 року на ухвалено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами щодо заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Судом встановлено, що матеріали справи також не містять жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_2 був обізнаний про наявність зазначеної постанови.

Крім того, у відповідності до довідки Новомиргородського ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області за № 16 від 24.01.2024 року станом на 24.01.2024 року заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 відсутня.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом знаючи, що відносно нього державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Вищезазначене свідчить про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній умисел на керування транспортним засобом за наявності тимчасового обмеження у праві керування.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повний, всебічний аналіз вищевказаних безсумнівно встановлених у ході судового розгляду обставин, беззаперечно переконують у відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 126, 299-300 КУпАП,-

ухвалив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду у справі про адміністративне правопорушення подається до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Суддя: Р. А. Забуранний