Справа № 587/2677/24
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2024 року суддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2
за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №23/24 від 22.07.2024 під час звірки наявності матеріалів службових розслідувань було виявлено відсутність матеріалів службових розслідувань, призначених наказами командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 25.11.2023 №2500 та від 10.12.2023 №2675. Їх проведення було доручено молодшому лейтенанту ОСОБА_1 . За порушення термінів проведення службових розслідувань наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 04.06.2024 №1595 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення у вигляді догани та встановлено термін надання матеріалів службових розслідувань до 30.06.2024. У встановлений термін матеріали не надані, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 Дабіжа О.А. просила суд закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення з підстав, зазначених в її письмовому клопотанні про закриття адміністративного провадження.
Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП з наступних підстав.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї норми Закону обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.
З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 172-15 КУпАП характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.
Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2 наголошувала на тому, що накази командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 25.11.2023 №2500 та від 10.12.2023 №2675 не були доведені до відома ОСОБА_1 , докази ознайомлення з ними у матеріалах справи відсутні.
Крім того зазначала, що ОСОБА_1 не мав фізичної можливості виконати обов`язки, покладені на нього наказами командира, оскільки з 07.12.2024 отримав відпускний квиток №3021, яким його було звільнено у відпустку за сімейними обставинами з 08.12.2023 по 16.12.2023. Після закінчення строку відпускного квитку, з 15.12.2023 року по 01.01.2024 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Ніжинська центральна міська лікарня. 02.01.2024 року він пройшов військово-лікарську комісію, де було встановлено, що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів, на підставі чого командиром військової частини НОМЕР_1 було видано відпускний квиток ОСОБА_1 №19 від 03.01.2024 року та звільнено його у відпустку за станом здоров`я з 04.01.2024 року по 02.02.2024 року. 02.02.2024 року він знову пройшов ВЛК, де було встановлено, що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів, на підставі чого командиром було видано відпускний квиток №376 від 03.02.2024 року та ОСОБА_1 звільнено у відпустку за станом здоров`я з 04.02.2024 року по 04.03.2024 року. Під час проходження ВЛК 05.03.2024 року ОСОБА_1 знову було встановлено, що він потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів, у зв`язку з чим командиром було видано відпускний квиток №743 від 05.03.2024 року та звільнено його у відпустку за станом здоров`я з 06.03.2024 року по 04.04.2024 року (а.с. 35, 36, 37, 38, 39). Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4572 від 11.04.2024 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького» з 02.04.2024 року по 11.04.2024 року (а.с. 33).
Також захисник вказувала, що 20.04.2024 року ОСОБА_1 не міг виконувати покладені на нього наказами командира військової частини службові обов`язки щодо проведення службових розслідувань у зв`язку з виконанням інших покладених на нього службових обов`язків внаслідок відсутності досвіду роботи на посаді командира механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що ускладнювалось знаходженням 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в районі безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій області, ведення воєнних (бойових) дій.
Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, враховуючи, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.
На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 172-15, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя Л.М. Гончаренко