ПОСТАНОВА

Іменем України

15.08.2024 року м. Бар Вінницька область

Суддя Барського районного суду Вінницької області Хитрук В.М. розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Півнюка С.М., адміністративні матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області ДСР НПУ, про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Ялтушків Барського району Вінницької області, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, -

- за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

До Барського районного суду надійшло три справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 , будучи помічником лісничого Ялтушківського лісництва ДП «Жмеринське лісове господарство», являючись згідно пп. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимога абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями в чому вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, Згідно Статуту ДП «Жмеринське лісове господарство» затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів лісових ресурсів України № 13 від 04.01.2018 Підприємство засноване на державній власності, створене відповідно до наказу Міністерства лісового господарства України від 31.10.1991 №133 «Про організаційну структуру управління лісового господарства України», належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України (надалі Орган управління майном) і координується Вінницьким обласним управління лісового та мисливського господарства (надалі Управління)

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №976 від 16.09.2009 «Про затвердження Положення про державну лісову охорону, лісову охорону інших лісокористувачів та власників лісів» до посадових осіб державної лісової охорони, лісової охорони інших постійних лісокористувачів та власників лісів належить, зокрема - помічник лісничого.

Згідно наказу директора ДП «Жмеринський лісгосп» №10-к від 14.03.2013 ОСОБА_1 прийнято на посаду старшого майстра 2-ї лісодільниці з посадовим окладом згідно штатного розпису з 14.03.2013.

Згідно наданих матеріалів з ДСГП «Ліси України» ОСОБА_1 працював в Ялтушківському лісництві по 22.02.2022.

Так, наказом директора ДП «Жмеринське лісове господарство» №27-к від 22.02.2022 ОСОБА_1 помічника лісничого Ялтушківського лісництва звільнено за угодою сторін 22.02.2022 року

Згідно до пп. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , є суб`єктом декларування та зобов`язаний подавати декларації відповідно до цього Закону.

В примітці до статті 172-6 КУпАП зазначено що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Тобто, ОСОБА_1 , є також суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності Стаття 65-1 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Згідно частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Так, згідно п. 27 Прикінцевих положень ЗУ «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції надає рекомендаційні роз`яснення, методичну та консультаційну допомогу, зокрема, щодо застосування положень Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів.

З метою реалізації цього повноваження та на виконання п. 3 розділу ІІ Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» Національне агентство підготувало Роз`яснення від 13.11.2023 № 4.

Так, дані роз`яснення надані для забезпечення однакового застосування положень Закону стосовно заходів фінансового контролю, мають рекомендаційний характер, не містять правових норм і відображають правозастосовну практику.

НАЗК надає роз`яснення, щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють. Таким чином, Законом передбачено три типи декларацій суб`єкта декларування, а саме:

1) щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року

2) декларація при звільненні декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.

3) декларація кандидата на посаду декларація, яка подається відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено

Згідно даного Роз`яснення: днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, пп. «а», «в» «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

Згідно наданої інформації наданої з ДСГП «Ліси України», ОСОБА_1 під підпис були доведені вимоги фінансового контролю.

Необхідно зауважити, що наявність чи відсутність умислу для ознак складу даного правопорушення, юридичного значення не має, оскільки об`єктивної сторони вказане правопорушення має формальний склад, тобто законодавець встановив відповідальність суб`єкта декларування безпосередньо за неподання або несвоєчасне подання декларації, незалежно від наявності такого умислу.

Тобто, у ОСОБА_1 , виник обов`язок подати декларацію за 2021 рік до 31.01.2024.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 , лише 05.02.2024 о 09:13 год. подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування особи за 2021 рік (https://public.nazk.gov.ua/documents/acb30ab2-d2ea-41a5-b7b2-5c3c70f5bd22).

Таким чином, враховуючи вищевикладені факти ОСОБА_1 являючись помічником лісничого Ялтушківського лісництва ДП «Жмеринське лісове господарство» будучи посадовою особою державної лісової охорони, являючись згідно пп. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 27 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 05.02.2024 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, у ОСОБА_1 , виник обов`язок подати декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями до 31.01.2024.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 , лише 05.02.2024 о 09:31 год. подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування особи за період не охоплений раніше поданими деклараціями (декларація при звільнені) (https://public.nazk.gov.ua/documents/4cd0f62c-d4a9-412e-935e-3f4e0ffc6458).

Таким чином, враховуючи вищевикладені факти ОСОБА_1 являючись помічником лісничого Ялтушківського лісництва ДП «Жмеринське лісове господарство» будучи посадовою особою державної лісової охорони, являючись згідно пп. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, будучи звільненим 22.02.2022 в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 05.02.2024 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, у ОСОБА_1 , виник обов`язок подати декларація після звільнення за 2022 рік до 31.01.2024.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 , лише 07.02.2024 о 09:08 год. подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування особи за минулий рік (декларація після звільнення) (https://public.nazk.gov.ua/documents/d3983d77-5296-4b67-a500-1148567f0515).

Таким чином, враховуючи вищевикладені факти ОСОБА_1 являючись помічником лісничого Ялтушківського лісництва ДП «Жмеринське лісове господарство» будучи посадовою особою державної лісової охорони, являючись згідно пп. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, будучи звільненим 22.02.2022 в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 та п. 27 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 07.02.2024 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (після звільнення) чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнава повністю, щиро розкаявся.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявні склади правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, про що свідчать докази наявні в матеріалах справ.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, № 445 від 18.07.2024, № 446 від 18.07.2024, № 447 від 18.07.2024, дослідивши матеріали справ, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З системного аналізу норм КУпАП встановлено, що його завдання полягає у встановлені винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.

Отже, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону (дозволено робити тільки те, що дозволено законом ст. 6 Конституції України).

Одним з основних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитись у підриві авторитету органу виконавчої влади та зашкодити суспільним інтересам, то таке правопорушення не може бути визначене, як малозначиме.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У тому числі, відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у несвоєчасному, без поважних причин, поданні декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, за минулий рік (після звільнення) та за період не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), чим останній вчинива адміністративні правопорушення, передбачені за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується матеріалами справ, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення: № 445 від 18.07.2024, № 446 від 18.07.2024, № 447 від 18.07.2024, наказом директора ДП «Жмеринський лісгосп» №10-к від 14.03.2013 про прийняття ОСОБА_1 на посаду старшого майстра 2-ї лісодільниці з посадовим окладом згідно штатного розпису з 14.03.2013; наказом директора ДП «Жмеринське лісове господарство» № 27-к від 22.02.2022 про звільнення ОСОБА_1 помічника лісничого Ялтушківського лісництва за угодою сторін 22.02.2022 року; даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять її вину у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника є щире розкаяння винного.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення, враховуючи ставлення ОСОБА_1 до вчиненого, характер вчинених правопорушень, які є корупційними діяннями, їх суспільну небезпеку, особу правопорушника, визнання ним вини, щире каяття, майновий стан, його вперше притягнення до адміністративної відповідальності, ступінь вини ОСОБА_1 , який порушив законодавство України про корупцію, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тому вважає за доцільне з метою попередження вчинення аналогічних правопорушень в майбутньому застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто - 605,60 гривні. Тому слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 9, 34, 172-7, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги до Барського районного суду Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: