Номер провадження: 33/813/1874/24
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тьосової Я.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

апелянта - іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 19.06.2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнана невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та щодо неї закрито провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №808933 від 19.04.2024 року, водій ОСОБА_1 , 19.04.2024 року, о 11:05 год., керуючи автомобілем «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Космонавта Комарова в м. Одесі, напроти буд.33, при проїзді регульованого перехрестя в порушення п.8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України, здійснила проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Mercedes», державний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись із постановою судді, інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, просить її скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватою за ст.124 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.8.7.3, 10.11, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.

Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю захисника ОСОБА_3 , який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду не подавав.

При цьому, ОСОБА_1 вважала можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності її захисника.

Суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників на доступ до правосуддя.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити; думку ОСОБА_1 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та долучені докази; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Суддя першої інстанції, дослідивши надані матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши електронний накопичувач з записом обставин ДТП, який суд за клопотанням сторін витребував з КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр - «077»)», дослідивши висновок експертного дослідження №ЕД-19/113-24/2473-ІТ від 01.05.2024 року, схему місця ДТП, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Місцевий суд мотивував своє рішення тим, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б поза розумним сумнівом свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 сукупності обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та наявності причинного зв`язку між її діями та наслідками, які настали, що є підставою для закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Так, місцевий суд зазначив, що з відеозапису обставин ДТП вбачається, що водій ОСОБА_1 виїхала на регульоване перехрестя наприкінці фази роботи світлофорного об`єкту, який дозволяв рух прямо по вул. Інглезі в напрямку вул. Ак.Корольова в м. Одесі. Під час наближення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 до середини перехрестя (три смуги в напрямку пр. Небесної Сотні, чотири смуги в напрямку вул. Космовта Комарова і вул. Інглезі) для транспортних засобів, що стояли на заборонений сигнал світлофору на пр. Небесної Сотні в напрямку вул. Космовта Комарова і вул. Інглезі, загорівся зелений сигнал світлофору. Транспортні засоби у цьому напрямку, у тому числі автомобіль «Mercedes» під керуванням водія ОСОБА_2 , розпочали рух.

Суддя місцевого суду вказав, що в даній ситуації водій ОСОБА_1 повинна була завершити проїзд перехрестя, а водії інших транспортних засобів, які розпочинали рух після зміни сигналу світлофора, повинні були надати можливість водіям транспортних засобів, що раніше виїхали а перехрестя, звільнити його.

При розгляді даної справи, місцевим судом враховано висновки Верховного Суду в постанові від 26.07.2019 року по справі №751/4088/17, згідно яких, якщо після виїзду на перехрестя увімкнулось жовте чи червоне світло, то водій повинен продовжити рух, щоб не створити аварійну ситуацію.

Суддею місцевого суду також зазначено, що з дослідженого відеозапису вбачається, що водій автомобіля «Mercedes» ОСОБА_2 , хоча і виїхав на регульоване перехрестя на зелений сигнал світлофору, але не переконався в безпечності свого руху, не надав можливості автомобілю «Toyota Corolla» під керуванням ОСОБА_1 завершити проїзд перехрестя та допустив зіткнення транспортних засобів.

Місцевий суд за результатами судового розгляду закрив провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд, заслухавши пояснення учасників ДТП та дослідивши докази, приходить до висновку, що оскаржена постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 1.1 Розділу 1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 1.4 ПДР передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п.2.3б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

З матеріалів судової справи вбачається, що інспектором патрульної поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 19.04.2024 року серії №808933, відповідно до якого водій ОСОБА_1 , 19.04.2024 року, о 11:05 год., керуючи автомобілем «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул.К.Комарова, 33 в м.Одесі, в порушення п.8.7.3 «ґ» ПДР, здійснила проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Mercedes», державний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та в результаті транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В протоколі ОСОБА_1 написала свої власноручні пояснення, в яких не погодилася із складеним відносно неї протоколом, та вказала, що їхала на зелене світло, закінчуючи перетин перехрестя, але в її автомобіль в`їхав автомобіль «Mercedes» (а.с.1).

Схемою місця ДТП від 19.04.2024 року зафіксовано розташування автомобілів «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 та «Mercedes», державний знак НОМЕР_2 , після події дорожньо-транспортної пригоди, напрямки руху автомобілів та місце зіткнення (а.с.3).

Відповідно до схеми ДТП: автомобіль «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав наступні механічні пошкодження: пошкодження переднього бамперу з правого боку, пошкодження колеса та частин його кріплення, вм`ятини переднього правого крила, пошкодження капоту з правого боку, вм`ятини та подряпини правих передніх дверцят, пошкодження задніх правих дверцят та заднього правого крила, подряпини з правого боку заднього бампера, а також пошкодження ЛФП.

Автомобіль «Mercedes», державний знак НОМЕР_2 , отримав такі механічні пошкодження: руйнування переднього бамперу та декоративної решітки, зірвана з кріплень права передня фара, вм`ятини капоту у вигляді залому по всій поверхні, а також пошкодження ЛФП.

Апеляційний суд звертає увагу, що схему ДТП водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписали без будь-яких застережень чи зауважень, тобто погодившись з правильністю фактів та обставин, зафіксованих у схемі.

Водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду також не заперечували, що зображення на схемі місця ДТП відповідають фактичним обставинам справи, зокрема напрямку руху автомобілів до пригоди та розташуванню автомобілів після ДТП.

У суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що не порушувала правил дорожнього руху, а у ДТП і пошкодженні транспортних засобів винен водій іншого автомобіля. При цьому ОСОБА_1 уточнила, що 19.04.2024 року, керуючи автомобілем «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухалась по вул. Інглезі в напрямку вул. Ак.Корольова в м. Одесі, на під`їзді до перехрестя з пр. Небесної Сотні вона виїхала на регульоване перехрестя на миготіння зеленого сигналу світлофору, але коли вона виїхала на перехрестя, їй загорівся жовтий сигнал світлофору. Вона це побачила, але продовжила рух, оскільки завершувала маневр проїзду перехрестя. Також ОСОБА_1 зазначила, що водій автомобіля «Mercedes», державний знак НОМЕР_2 , який рухався по пр.Небесної Сотні в напрямку вул. Космонавта Комарова в м. Одесі, хоча і виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, але не надав їй можливості завершити проїзд перехрестя та, маючи можливість уникнути зіткнення, навмисно в`їхав в бік керованого нею автомобіля.

У суді першої інстанції ОСОБА_2 пояснив, що 19.04.2024 року, близько о 11:05 год., він рухався на своєму автомобілі «Mercedes», державний знак НОМЕР_2 , по пр.Небесної Сотні по крайній правій смузі для руху, та зупинився на перехресті з вул.Інглезі на червоний сигнал світлофора. Стояв першим на перехресті та коли йому загорівся зелений сигнал світлофора, він почав рух в напрямку вул. Космонавта Комарова. Однак, раптово ліворуч від нього з`явився автомобіль «Toyota Corolla», якого він не бачив, водій якого вирішив проїхати перехрестя на жовтий сигнал світлофора. Він не встиг відреагувати та своєчасно зупинитися, оскільки не бачив цей автомобіль раніше, сталося зіткнення, після чого відразу викликав на місце пригоди працівників поліції.

В апеляційній скарзі та під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 наполягав на тому, що дорожньо-транспортна пригода сталася, у зв`язку із тим, що в порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 виїхала на перехрестя на жовтий сигнал світлофора, що забороняв рух для неї, та не пропустила його автомобіль, який починав рухатись на зелений сигнал світлофора, що увімкнувся для його смуги руху. ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_1 винувата у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки порушила п.8.7.3, 10.11, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, а тому вважає, що місцевий суд безпідставно закрив провадження по справі щодо неї.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 зазначила, що Правил дорожнього руху не порушувала, вимушено перетинала перехрестя на жовтий сигнал світлофора, оскільки мала завершити свій рух та залишити перехрестя, аби не заважати іншим учасникам дорожнього руху. При цьому вказала, що, на її думку, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок не дотримання ПДР саме водієм ОСОБА_2 , який перш ніж розпочинати рух на увімкнувшийся для нього зелений сигнал світлофора, мав спочатку переконатися, що всі інші учасники на перехресті завершили свій рух.

Враховуючи протилежно різні версії подій учасників вказаної дорожньо-транспортної пригоди, в судовому засіданні апеляційного суду за клопотанням сторін, з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, судом детально досліджено відеозаписи події ДТП наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Із відеозапису №2 під назвою «Небесної Сотні - Комарова (у бік Ген. Петрова)» вбачається рух транспортних засобів, на перехресті пр.Небесної Сотні/вул.Космонавта Комарова та вул. Інглезі в м. Одесі, зокрема і автомобілів «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , та «Mercedes», державний знак НОМЕР_2 , а також момент ДТП.

При перегляді вказаного відеозапису встановлено, що до виниклої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 ,рухався по вул. Інглезі, в напрямку вул. Академіка Корольова, в м. Одесі. Автомобіль «Mercedes», державний знак НОМЕР_2 , здійснював рух перпендикулярно по відношенню до попереднього автомобіля по пр.Небесної Сотні, в напрямку вул. К.Комарова, в м. Одесі.

Із вказаного відеозапису прослідковується режим роботи лише одного світлофорного об?єкта, а саме того, що регулює рух по пр. Небесної Сотні - Комарова в напрямку вул. Ген. Петрова (далі - світлофора), тобто світлофора, який регулював рух для потоку автомобілів, в якому перебував автомобіль «Mercedes», державний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Режим роботи світлофора регулюючого рух транспортних засобів, що здійснювали рух по вул.Інглезі, зокрема автомобіль «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , на вказаному відеозаписі не вбачається, однак логічно, з урахуванням перпендикулярного розташування вулиць, що його робота є протилежною світлофору, режим якого є на відеозаписі.

Так, із указаного відеозапису вбачається, що автомобіль «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , рухаючись по вул.Інглезі в м.Одесі, виїхав на регульоване перехрестя наприкінці фази роботи світлофорного об`єкта, який дозволяв рух прямо по вул.Інглезі в напрямку вул.Ак.Корольова.

При цьому, коли автомобіль «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебував уже на перехресті, для транспортних засобів, у тому числі для автомобіля «Mercedes», державний знак НОМЕР_2 , що стояли на заборонений сигнал світлофора на пр.Небесної Сотні в напрямку вул.Космовта Комарова, для них загорівся зелений сигнал світлофора.

Після увімкнення зеленого сигналу світлофора автомобіль «Mercedes», державний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 розпочав рух прямо та сталося зіткнення із завершуючим перетин перехрестя автомобілем «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Під час перегляду відеозапису події водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не заперечували, що на ньому зображено саме автомобілі під їх керуванням та за обставин виниклої ДТП.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису учасниками провадження не надано. Не встановлено таких обставин і під час апеляційного розгляду справи.

Інші відеозаписи також було досліджено апеляційним судом, однак вони не несуть достатньої інформативної цінності у даній справі для встановлення механізму виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційний суд звертає увагу, що п.8.7.3 ПДР визначені певні значення сигналів світлофора, а саме: зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Рух транспортних засобів особливо з високою концентрацією транспортних засобів на перехресті доріг, з багатьма смугами для руху, в різних напрямках, відповідно вимагає дотримання учасниками дорожнього руху сигналів засобів регулювання і спеціальних правил роз`їзду, оскільки безвідповідальний підхід водіїв та порушення ними правил проїзду перехресть та невиконання вимог сигналів регулювання є причиною великої кількості аварійних ситуацій та дорожньо-транспортних пригод.

Оцінюючи обставини даної справи, апеляційний суд вважає, що в даному випадку, підлягає дослідженню питання наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - причинного зв`язку між її діями щодо недотримання правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце, та наслідків ДТП - отримання транспортними засобами механічних пошкоджень.

Об`єктивна сторона складу порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, включає три обов`язкові ознаки: суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху), суспільно небезпечні наслідки (спричинення ушкоджень), а також причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Апеляційний суд звертає увагу, що вказане питання неодноразово висвітлювалося в рішеннях суду касаційної інстанції.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 20.11.2014 року (справа №5-18кс14) зазначено, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами ст.286 КК України, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

На таку особливість у правозастосуванні орієнтує і Пленум ВС у постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14.

У п.7 вказаної Постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також, чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Визначальним у характеристиці дорожньо-транспортної пригоди як правопорушення слід вважати механізм правопорушення, а не спосіб його вчинення. Спосіб вчинення ДТП має своєрідні риси, але частіше за все відіграє підлеглу роль по відношенню до механізму і інших елементів характеристики ДТП.

Під механізмом дорожньо-транспортної пригоди розуміють систему часових, динамічних та інших зв`язків окремих етапів, обставин і чинників, що формують сліди на взаємодіючих об`єктах під час розвитку дорожньо-транспортної події. Механізм ДТП складається із процесу, який можна розділити на три етапи, зближення з перешкодою, безпосередня взаємодія та розміщення після взаємодії. З`ясування умов та наслідків протікання цих процесів відіграє важливу роль у встановленні винуватості особи.

Спосіб вчинення ДТП - це спосіб дії особи, яка керує транспортним засобом в складному механізмі дорожньо-транспортної пригоди. Усі ці дії і передують настанню негативних наслідків. Спосіб дії створює початок некерованого руху транспортного засобу, що розвивається спонтанно у вигляді взаємодії неживих об`єктів. Для них є характерним зв`язок суб`єктивних і об`єктивних чинників, що проявляються в кожному конкретному випадку в різноманітних взаємозв`язках.

Причинний зв`язок в так званих автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками.

Причинний зв`язок - це об`єктивний зв`язок між дією (бездіяльністю) тієї чи іншої особи і певним наслідком. Встановити причини - означає дати відповідь на запитання про те, чому явище відбувається, чим воно викликане, що знаходиться в його основі.

Причинний зв`язок як ознака об`єктивної сторони правопорушення підлягає встановленню у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки (у виді пошкоджень транспортних засобів) є обов`язковою ознакою складу правопорушення. Якщо ж причинний зв`язок між діянням і наслідком не встановлений, об`єктивна сторона за ст.124 КУпАП відсутня внаслідок відсутності такої обов`язкової її ознаки, як причинний зв`язок.

У даній справі, згідно протоколу ОСОБА_1 було інкриміновано порушення п.8.7.3 «ґ» ПДР, а саме рух на жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Інспектор патрульної поліції визначив, що порушення п.8.7.3 «ґ» ПДР стало наслідком виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, при складанні працівником поліції протоколу на ОСОБА_1 не враховано, що Правилами дорожнього руху України визначено певні обставини, за наявності яких водій може продовжувати рух на перехресті не вдаючись до екстреного гальмування.

Так, апеляційним судом встановлено, що автомобіль «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в?їхав на вищевказане перехрестя на жовтий сигнал світлофора.

Вказану обставину підтверджує інший водій ОСОБА_2 та сама ОСОБА_1 , яка зазначає, що вимушено перетнула перехрестя на жовтий сигнал світлофора, оскільки мала завершити свій рух та залишити перехрестя, аби не заважати іншим учасникам дорожнього руху.

Апеляційний суд звертає увагу, що за приписами п.8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно п.8.10 ПДР визначено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Крім того, п.16.8 ПДР передбачено, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.69, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

З відеозапису дослідженого місцевим та апеляційним судом під час розгляду даної справи встановлено, що в момент проїзду перехрестя автомобілем ОСОБА_1 , вона не змогла би зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР (стоп-лінією), не вдаючись до екстреного гальмування.

Надаючи оцінку обставинам, зафіксованим на вказаному відеозаписі, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що автомобіль «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , рухаючись в потоці транспортних засобів по вул.Інглезі в напрямку вул. Академіка Корольова, о 11:09:44 год. (показники годинника на верхньому лівому куті відеозапису) перетинав стоп-лінію перед перехрестям, та в цей момент на світлофорі для автомобілів, що рухалися по пр.Небесної Сотні в напрямку вул.Космовта Комарова, був мигаючий жовтий сигнал.

Апеляційний суд враховує, що оскільки автомобіль «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався із певною швидкістю в потоці інших транспортних засобів, проїжджаючи стоп-лінію перед перехрестям, з урахуванням дорожньої обстановки, водій ОСОБА_1 не змогла би зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п.8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування, що могло би створити аварійну ситуацію іншим автомобілям, тому вона продовжила рух далі на жовте світло світлофору, забезпечуючи при цьому безпеку дорожнього руху, оскільки перехрестя було вільним, що відповідає вимогам п. 8.11 ПДР України. Крім того, попереду аналогічно завершували свій проїзд перехрестя ще два інших автомобіля в попутному напрямку.

При цьому, зелений сигнал світлофора для автомобілів, що рухалися по пр.Небесної Сотні в напрямку вул.Космовта Комарова, загорівся о 11:09:46 год. (а відповідно для автомобілів, які рухалися по вул. Інглезі загорівся червоний). У цей момент автомобіль «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , уже перебував на перехресті та попереду нього в попутному напрямку рухався інший автомобіль білого кольору, який також завершував проїзд перехрестя.

Об 11:09:47 год. з пр. Небесної Сотні в напрямку вул. К.Комарова з крайнього правого ряду прямо на перехрестя виїхав автомобіль «Mercedes», державний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та о 11:09:48 год. сталося ДТП з автомобілем «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 .

З урахуванням викладеного, апеляційний суд, погоджується із висновками місцевого суду, що у даній ситуації водій ОСОБА_1 повинна була завершити проїзд перехрестя, а водії транспортних засобів, які розпочинали рух після зміни сигналу світлофора, повинні були надати можливість водіям транспортних засобів, що раніше виїхали а перехрестя, звільнити його.

Також апеляційний суд зауважує, що у даній конкретній ситуації важливим фактором, що підлягає врахуванню є місце зіткнення транспортних засобів.

Так, зі схеми місця ДТП та відеозапису обставин події вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 перетнув майже п?ять перпендикулярних для її руху смуг та коли вже майже завершував проїзд перехрестя, на останній смузі сталося зіткнення із автомобілем під керуванням водія ОСОБА_2 , який розпочинав рух на зелений сигнал світлофора.

Місце зіткнення транспортних засобів зафіксоване на схемі місця ДТП та підтверджується відеозаписом обставин події та водіями не оспорюється.

Тобто із відеозапису обставин події та місця зіткнення транспортних засобів вбачається, що перехрестя було вільним, автомобіль ОСОБА_1 безперешкодно перетнув майже все перехрестя, майже всі водії автомобілів, що рухались по пр. Небесної Сотні, навіть після того, як їм загорівся зелений сигнал світлофора, що дозволяв їм рух, надали можливість перебуваючому на перехресті автомобілю під керуванням ОСОБА_1 завершити проїзд перехрестя, окрім водія ОСОБА_2 .

Апеляційний суд враховує доводи водія ОСОБА_2 про те, що він рухався на дозволяючий рух зелений сигнал світлофора, а водій ОСОБА_1 на жовтий сигнал світлофора.

Однак, кожна ситуація дорожньо-транспортної пригоди є індивідуальною, та має оцінюватись в сукупності, із врахуванням дій кожного водія, дорожньої обстановки, місця розташування автомобілів на дорозі, швидкість їх руху, а головне причинно-наслідкового зв`язку тощо.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 року (справа №682/956/17) зауважувала про те, що склад кримінального правопорушення, передбачений статтею 286 КК України, утворює не будь-яке недотримання особою, котра керує транспортним засобом, вимог ПДР, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків.

У даній справі, враховуючи, що виникнення ДТП має місце за участю декількох водіїв, а саме двох транспортних засобів, тому наявність чи відсутність у їх діях складу порушення ПДР, потребує встановлення причинного зв`язку між діяннями (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні протиправного наслідку, а тому для правильного застосування норми закону, дослідивши характер та черговість дій, які вчинив кожен із водіїв, апеляційний суд вважає вірними висновки місцевого суду про те, що водій автомобіля «Mercedes», державний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , хоча і виїхав на регульоване перехрестя на зелений сигнал світлофору, але не переконався в безпечності свого руху, не надав можливості автомобілю «Toyota Corolla», під керуванням ОСОБА_1 завершити проїзд перехрестя та допустив зіткнення транспортних засобів.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що з урахуванням вказаної ситуації дорожньо-транспортної пригоди, а також вимог ПДР України, водій ОСОБА_2 повинен був керуватися положеннями ПДР, враховувати дорожню обстановку, зокрема дотримуватися п.16.5, 10.1 ПДР України, що і стало причиною ДТП.

Відповідно до приписів п.16.5 ПДР у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Згідно п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не бачив автомобіль ОСОБА_1 апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки з відеозапису вбачається, що перехрестя було вільним та ніщо не заважало оглядовості перехрестя. Та навіть, якщо врахувати, що оглядовість саме для водія ОСОБА_2 була обмеженою ліворуч іншими автомобілями (згідно його доводів в апеляційній скарзі позашляховиком та автомобілем для перевезення хлібобулочних виробів), то тим більше, у разі обмеженої оглядовості, побачивши, що автомобіль, який стояв ліворуч, починаючи рух зупинився, мало насторожити водія ОСОБА_2 та не розпочинати рух поки не переконається в можливості безпечного відновлення руху.

З відеозапису беззаперечно вбачається, що водій ОСОБА_2 , який стояв на перехресті в крайній правій смузі на червоний сигнал світлофора, після увімкнення зеленого сигналу світлофора, що дозволяє йому рух, на виконання приписів п.10.1, п.16.5 ПДР зобов`язаний був надати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, та перед початком руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Даний висновок апеляційного суду узгоджуються із висновком експерта №ЕД-19/113-24/2473-ІТ від 01.05.2024 року, проведеного за заявою ОСОБА_1 експертами Луганського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, з якого вбачається, що у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, водій автомобіля «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 , не мала технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , шляхом застосування своєчасного гальмування з моменту виникнення небезпеки. В діях водія автомобіля «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, згідно вказаного висновку, у цій ситуації водій автомобіля «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 10.1 та 16.5 Правил дорожнього руху. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, технічна можливість запобігти зіткненню для водія автомобіля «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 визначалася виконанням вимог пунктів 10.1 та 16.5 Правил дорожнього руху, для чого він не мав будь-яких перешкод технічного характеру. В діях водія автомобіля «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1 та 16.5 Правил дорожнього руху. Невідповідності пунктів 10.1 та 16.5 Правил дорожнього руху в діях водія автомобіля «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією пригоди.

Вказаний висновок повністю узгоджується із відеозаписами обставин події та показами ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_2 про те, що цей висновок не має законної сили, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки він узгоджується із сукупністю інших доказів у справі.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_2 не звертався до місцевого суду про визнання вказаного висновку недопустимим доказом, а також не заявляв клопотання пропризначення будь-яких експертних досліджень, в тому числі повторної чи додаткової експертизи авто-технічного дослідження з поставленням перед експертом відповідних питань щодо обставин та механізму виниклої дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за тих же подій.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив вказану інформацію.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Київського районного суду від 05.07.2024 року, ОСОБА_2 визнаний винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави (справа №947/13914/24, провадження №3/947/3020/24).

Вказаною постановою встановлено, ОСОБА_2 19.04.2024 року, об 11:05 год., в м. Одесі по вул. К.Комарова, буд.33, керував автомобілем «Merzedes-Benz ML», реєстраційний номер НОМЕР_2 , при подачі сигналу світлофора, що дозволяє рух, розпочав рух, не надавши змоги завершити рух через перехрестя транспортному засобу «Toyota», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.16.5 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

У вказаній постанові зазначено, що з протоколу та відеозапису з місця події, наданого в судовому засіданні ОСОБА_2 встановлено, що автомобіль «Toyota», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , виїхав на перехрестя, в цей час, автомобілю під керуванням ОСОБА_2 , який рухався перпендикулярно, загорівся зелений сигнал світлофору. Однак, всупереч вимог ПДД, ОСОБА_2 не надав можливості ОСОБА_1 закінчити перетин перехрестя, почав рух при цьому не маючи перешкод для огляду з лівої сторони, в результаті чого допустив зіткнення зазначених транспортних засобів. Таким чином, місцевий суд дійшов висновку про порушення ОСОБА_2 п.16.5 ПДД та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вказана постанова місцевого суду набрала законної сили 16.07.2024 року.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтвердив, що постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 05.07.2024 року він не оскаржував.

Таким чином, з урахуванням всього вищевикладеного, досліджені апеляційним судом докази вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що в своїх письмових поясненнях водій автомобіля «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , вказувала, що їхала на перехресті на зелений сигнал світлофора, апеляційний суд враховує, разом з тим звертає увагу, що в судових засіданнях місцевого та апеляційного судів ОСОБА_1 уточнила, що вимушено перетинала перехрестя на жовтий сигнал світлофора, оскільки мала завершити свій рух та залишити перехрестя, аби не заважати іншим учасникам дорожнього руху. Апеляційним судом враховуються покази, які безпосередньо надані учасниками під час судового розгляду.

Заперечення ОСОБА_2 проти показів свідків, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки учасники апеляційного розгляду не заявляли клопотань про допит будь-яких свідків під час апеляційного розгляду.

Апеляційний суд критично відноситься до доводів ОСОБА_2 про порушення ОСОБА_4 п.12.4, 10.11 ПДР, а саме рух зі швидкістю 70-80 км/год., оскільки порушення п.12.4, 10.11 ПДР останній працівником поліції не інкримінувалось та доказами у справі не підтверджується.

Доводи апелянта про те, що інспектор патрульної поліції не вказав в протоколі про порушення п.12.4, 10.11 ПДР, у зв`язку із впливом на нього сторонніх осіб, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки вони не підтверджені жодними доказами.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді першої інстанції в оскарженій постанові про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та були підставою для її скасування, апелянтом не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

За викладених обставин, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому оскаржена постанова є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м.Одеси від 19.06.2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та щодо неї закрито провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський