Справа № 442/6309/24
Провадження №3/442/1739/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді Кучаковського Ю.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого охоронником ТзОВ „Сек`юріті, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 557309 за ст. 185 КУпАП, ОСОБА_1 25.07.2024 близько 17:00 год., перебуваючи по вул. Олени Теліги в м. Дрогобичі, відмовився виконувати вказівки працівників поліції. Шарпався за форменний одяг, на зауваження не реагував, чим вчинив злісну непокору працівникам поліції під час виконання службових обов`язків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказав, що, він не чинив жодного опору працівникам поліції, у нього були оновлені дані та показав військово-обліковий документ в застосунку „Резерв+, на що працівники поліції сказали, що він перебуває у базі розшуку, а тому повинен поїхати з ними у ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що він відповів, що у нього дані оновлені, він показав документи, а також сказав, що спішить на роботу, може в ТЦК піти потім, питав чи він затриманий, на що працівник поліції сказали, що ні.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Галишин А.В. в судовому засіданні зазначив, що вимоги працівників поліції не є законними з огляду на те, що ОСОБА_1 оновив дані в застосунку „Резерв+, ОСОБА_1 працівники поліції хотіли доставити для розгляду справи по ст. 210 КУпАП, провадження по якій закрили.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_2 дав показання зідно з якими у них було звернення з ІНФОРМАЦІЯ_3 про доставлення ОСОБА_1 . Вони підійшли до ОСОБА_1 та повідомили про причину. ОСОБА_1 неодноразово ознайомлювався з документами, на їхню законну вимогу пройти з ними неодноразово відмовлявся, вчинив спробу втечі, після чого відштовхував поліцейських від себе. Законність вимоги пройти до ІНФОРМАЦІЯ_3 базувалася на підставі ч. 5 ст. 26 Закону України „Про нацональну поліцію та ст. 262 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_3 дав показання зідно з якими у них було звернення з ІНФОРМАЦІЯ_3 про доставлення ОСОБА_1 . Під боді-камеру ОСОБА_1 було повідомлено, щоб він поїхав з ними до ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 повідомляв, що не може, а потім сказав, щоб складали протокол про затримання. ОСОБА_1 почав тікати, а коли його наздогнали, то він почав шарпатися. ОСОБА_3 тримав ОСОБА_1 , а той його відштовхував.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_4 дав показання зідно з якими він не був свідком подій, а під`їхав пізніше. Згідно рапорту ОСОБА_2 ОСОБА_1 намагалися повідомити, що його шукає військомат. ОСОБА_1 відмовився виконувати вказівку проїхати в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Самої шарпанини не бачив, протокол склав на підставі рапорту.

Допитана в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 дала показання зідно з якими вони приїхали доставити ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_3 пішов розмовляти з ОСОБА_1 вона нічого не бачила і не чула, проте здійснювала доставку ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За змістом ст.ст. 9-12, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним здійснене в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до абзацу 2 пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду „Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів від 26.06.1992 № 8 згідно зі ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Саме на таке тлумачення посилається й Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2011 № 10-рп/2011.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, виражається у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 557309 за ст. 185 КУпАП ОСОБА_1 25.07.2024 близько 17:00 год., перебуваючи по вул. Олени Теліги в м. Дрогобичі, відмовився виконувати вказівки працівників поліції. Шарпався за форменний одяг, на зауваження не реагував, чим вчинив злісну непокору працівникам поліції під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, 25.07.2024 близько 16:15 год. до ОСОБА_1 підійшов працівник поліції та попросив пред`явити військово-обліковий документ, він надав дані з „Резерв+, які оновлював. Поліцейський повідомив його, що за їх базою ОСОБА_1 перебуває у розшуку, ОСОБА_1 не погодився з цим, бо дані обновив, тому він відмовився з ними проїхати. Вказує, що опору поліцейським не чинив, вину не визнає.

Згідно зі зверненням щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтею (статтями) 210, 210-1 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складення протоколу про адміністративне правопорушення від 01.07.2024, зі змісту якого вбачається, що відповідно до ст. 259 КУпАП просять доставити до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , таких громадян, які порушують законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку, для складення протоколів про адміністративні правопорушення: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , додаткова інформація: не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення персональних даних.

Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 07/01-07 від 17.06.2024 про державну реєстрацію шлюбу, відповідно до якого ОСОБА_1 уклав шлюб 17.06.2024, актовий запис про шлюб № 9.

Частиною 5 ст. 24 Закону України „Про Національну поліцію передбачено, що за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, беруть участь у здійсненні заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів спільно з представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також здійснюють адміністративне затримання та доставлення до цих центрів та органів призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено, які саме вказівки працівників поліції відмовився виконувати ОСОБА_1 , на якій нормі закону вони ґрунтуються та кого з поліцейських він шарпав за формений одяг.

Викладені обставини свідчать про те, що працівником поліції не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично відсутній виклад саме об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак, складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення відповідно до ст. 185 КУпАП, тобто не зазначена суть адміністративного правопорушення, а саме не зазначено які саме ОСОБА_1 відмовився виконувати вказівки працівників поліції, окрім того, відсутній відеозапис, на якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, протокол не містить відомостей про свідків події, відсутні будь-які докази відмови виконання законної вимоги поліцейського.

Приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів для доказування вини особи суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Крім того, у справі „Paul and Audrey Edwards v. The United Kingdom (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необгрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам „Кобець проти України від 14.02.2008, „Берктай проти Туреччини від 08.02.2001, „Лавенте проти Латвії від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення „за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. В той же час, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки, доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком. Також, відповідно усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У даній ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишають місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Тим самим, з огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 256, 283-285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена визначеними законом особами до Львівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя Ю.С. Кучаковський