Єдиний унікальний номер судової справи 462/4103/24
Номер провадження 3/462/2357/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши матеріали справи, які надійшли із Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці (далі Управління), , електронна пошта: , місцезнаходження: 79005, м. Львів, площа Міцкевича, 8 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , працюючого на посаді голови Громадської організації «Львівська обласна організація Товариства Червоного хреста України», місцезнаходження: 79052, м. Львів, вул. Широка, 81А (дані щодо особи зазначено згідно протоколу),

за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

встановив:

Рух справи.

Управління, 16.05.2024 року (вх. № 11783) звернулося у Залізничний районний суд м. Львова із матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП (а.с. 1а).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М. (а.с. 65).

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 30.07.2024 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП ухвалено повернути до Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці для належного оформлення (а.с. 94-96).

13.08.2024 року (вх. № 18857) від Управління до суду надійшов лист про повторне скерування матеріалів адміністративної справи за ч. 3 ст. 41 КУпАП (а.с. 97-98).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.08.2024 року матреріали справи передано головуючому судді Галайко Н. М.

Опис обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії № ЗХ/ЛВ/10090/086/П/ПТ від 02.05.2024 року: « ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення виявлене під час проведення перевірки 22.04.2024 року у Громадській організації «Львівська обласна організація Товариства Червоного хреста України», юридична адреса: 79052, м. Львів, вул. Широка, 81А. Порушення законодавства про працю, що містить ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за що передбачено ч. 3 ст. 41 КУпАП, зокрема порушення вимог ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) та ч. 4 ст. 24 КЗпП України…».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 Управлінням кваліфіковано за ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Щодо явки в судове засідання осіб, які приймають участь у справі та їх правової позиції.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання не з`явився.

Окрім цього, інформація щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розміщувалась на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://zl.lv.court.gov.ua.

Однак суд приймає до уваги, що у попередньому судовому засіданні, яке відбувалося, зокрема 30.07.2024 року, ОСОБА_1 надав пояснення, заперечив фактичні обставини справи, свою вину у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні за ч. 3 ст. 41 КУпАП заперечив.

Також, 13.06.2024 року (вх. № Еп-2633/24) від ОСОБА_1 на електронну пошту суду надійшли письмові пояснення, із змісту яких, у тому числі вбачається, що останній просить суд провадження щодо нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Окремо суд приймає до уваги, що уповноважений захисник ОСОБА_1 адвокат Паращак В. В., будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання не з`явився, однак 21.08.2024 року (вх. № 19364) від останнього до суду надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи (документ сформований в системі «Електронний суд» 20.08.2024 року), із змісту якого вбачається, що останній вказує, зокрема про зайнятість у іншій судові справі, тому вказує, що не зможе приймати участь у справі (у жодному форматі), тому просить суд про відкладення справи.

Так, суд вважає необхідним зазначити, що на підтвердження поважності своєї неявки суду не надано доказів, жодним чином не обґрунтовано позицію щодо надання переваги його присутності при розгляді справ у інших судах (справах), а не при розгляді даної справи.

Проте, суд приймає до уваги позицію сторони захисту, висловлену, зокрема у судовому засіданні, яке відбувалося 30.07.2024 року, так уповноважений захисник ОСОБА_1 адвокат Паращак В. В., надавав пояснення щодо обставин справи, просив суд під час розгляду справи прийняти рішення з врахуванням наявних у справі письмових та електронних доказів, а також просив суд провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Суд, враховуючи, що за правилами ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, тому суд на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає можливим розглядати дану справу за відсутності особи щодо якої складено протокол.

З огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Така позиція суду узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), яке набуло статусу остаточного та відповідно до якого у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. ЄСПЛ неодноразово наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Застосоване судом законодавство при розгляді справи (загальні принципи).

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Щодо адміністративного провадження.

Згідно вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Приписи ст. 247 КУпАП є імперативними, чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

У контексті наведеного Верховний суд зауважує, що визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, логічне тлумачення ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Тому, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Вказана позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі № 308/8763/15-а.

Отже після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Щодо накладення адміністративного стягнення.

У ч. 2 ст. 38 КУпАП зазначено якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

У п. 7 ст. 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Копією акта складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду № ЗХ/ЛВ/10090/086 від 22.04.2024 року, а також з протоколу про адміністративне правопорушення № ЗХ/ЛВ/10090/086/П/ПТ від 02.05.2024 року стверджується, що правопорушення виявлене 22.04.2024 року.

Вчинене правопорушення відноситься до триваючого, отже на момент розгляду справи у суді, тобто станом на 21.08.2024 року закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: - про накладення адміністративного стягнення; - про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; - про закриття справи.

Так, приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Щодо вирішення питання судових витрат.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Водночас ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи із змісту ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. 1, 9, 23, 33, 41, 247, 276-285, 294 КУпАП, суд -

ухвалив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Порядок оскарження постанови суду.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко