Номер провадження: 33/813/1730/24
Номер справи місцевого суду: 521/6087/24
Головуючий у першій інстанції Громік Д. Д.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Стоянової Л.І., в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Троянської І.В., розглянувши її апеляційну скаргу на постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 27.05.2024 відносно:

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої водієм по найму, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнено з неї на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Відповідно до вказаної постанови суду, 31.03.2024, о 21 год. 58 хв. в м. Одесі, по вул. Петра Каришковаського, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Smart City», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому не працювали габаритні вогні в темну пору доби, з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Захисник Троянська І.А., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, незаконною, ухваленою з порушенням норм процесуального права, з огляду на такі обставини:

- суд 1-ої інстанції не було надано належної оцінки тому факту, що інспектор поліції не проінформувала ОСОБА_1 про причину огляду і відповідна вимога про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не мала правових підстав, з огляду на відсутність відеодоказів про те, що вона керувала транспортним засобом з порушенням ПДР та перебувала з ознаками наркотичного сп`яніння, при цьому час руху авто, який вказаний на наданому поліцейськими відео не відповідає дійсності;

- при розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не надано можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, поліцейська почала складати протокол про адміністративне правопорушення лише о 22.26 год, в той час як повідомила ОСОБА_1 про несправність габаритних вогнів автомобіля о 21.58 год., а завершила складати протокол о 22.54 год;

- в порушення п. 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України № 10 від 08.02.2019, інформація щодо вчиненого правопорушення не реєструвалась в журналі єдиного обліку відділу поліції;

- суд 1-ої інстанції не звернув увагу на те, що направлення водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння було виписано о 22 год., тобто раніше ніж фактично зафіксовано факт порушення у складеному о 22.26 год. протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я;

- поліцейськими при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вимоги п.п. 4, 5, 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, зокрема, під час проведення огляду поліцейським не було залучено свідків, їх прізвища та підписи відсутні у протоколі про адміністративне правопорушення, який не відповідає положенням ст. 256 КУпАП та є недопустимим доказом;

- судом 1-ої інстанції залишено поза увагою факт не відсторонення ОСОБА_1 , як водія від керування транспортним засобом, відеоматеріали також не містять доказів передачі автомобіля іншій уповноваженій особі, що, на думку сторони захисту, у сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейських з процедурою оформлення матеріалів, передбачених ст. 130 КУпАП;

- дійсний час складення протоколу, вказаний у відеозаписі з бодікамер та час його складення, зазначений у протоколі мають відмінності, при цьому суд не звернув увагу, що протокол має виправлення щодо часу вчинення правопорушення, що є порушенням п. 7 розділу ІІІ Інструкції № 1376;

- з відео не вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичні установі (час: 22.12 год, 22.21 год., 22.28 год);

- суд 1-ої інстанції не надав належної оцінки та не прийняв до уваги самостійне звернення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан сп`яніння, який вона у зв`язку з комендантською годиною та вартістю огляду не мала змоги пройти;

- судом не надано належної оцінки наданим ОСОБА_1 доказів про те, що вона маючи медичну освіту та працюючи тривалий час у медзакладі, щорічно проходить огляди у лікарів наркологів та психіатрів, що спростовує звинувачення поліцейських;

- відеозаписи №473678, 473265, додані до протоколу не є належними та допустимими доказами, оскільки як електронні докази належним чином не засвідчені електронним цифровим підписом уповноваженої особи, записи не є безперервними через відсутність фіксації моменту її зупинення;

- у поліцейського не було підстав для складення направлення на проходження огляду водія на стан сп`яніння, оскільки у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду;

- в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відеозапис бодікамер не містить руху транспортного засобу, керування ним ОСОБА_1 та моменту зупинки, факт наркотичного сп`яніння не доведений, не був складений акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- суд не надав оцінки доводам Лобачової щодо некоректної та упередженої поведінки (ненормативної лексики) поліцейським ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що є грубим порушенням Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016.

Посилаючись на наведені обставини, захисник Троянська І.В. просить скасувати постанову суду та провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Троянської І.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння, ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує на те, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 905306 від 31.03.2024 (а.с. 1), в якому викладені дата та час, місце та обставини (керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння) вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці і засвідчено факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу від 31.03.2024 (а.с. 4), у якому також зазначені ознаки наркотичного сп`яніння та зафіксовано відмову ОСОБА_1 пройти відповідний огляд;

- відео-файлами з нагрудного відео-реєстратора поліцейських № 473678, 473265 (а.с. 5), на яких зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови суду 1-ої інстанції, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище докази були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо неповідомлення поліцейськими про причину огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, безпідставність вимоги про проходження відповідного огляду, з огляду на відсутність відеодоказів про те, що вона керувала транспортним засобом з порушенням ПДР та перебувала з ознаками наркотичного сп`яніння, апеляційний суд зазначає наступне.

Аналіз наявних в матеріалах справи відеозаписів свідчить про те, що 31.03.2024 транспортний засіб марки «Smart City» під керуванням ОСОБА_1 рухався в темну пору доби з непрацюючими задніми габаритними вогнями, що стало підставою для його зупинки поліцейськими. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 заперечувала правомірність її зупинки, пояснивши, що їде з поля, а тому фари можуть не працювати, при цьому вона вела себе зухвало, у зв`язку із чим поліцейською їй було роз`яснено, що така поведінка дає підстави для затримання ОСОБА_1 за вчинення дрібного хуліганства (час відео: 22:01:06).

За фактом керування ОСОБА_1 транспортним засобом з порушенням ПДР поліцейськими складено постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП (час відео: 22:05:23, 22:32:48).

При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості щодо оскарження ОСОБА_1 зазначеної постанови.

Отже, наведене свідчить, що твердження захисника про безпідставність зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 є голослівними, оскільки спростовані наявними в матеріалах справи доказами.

Апеляційний суд також вважає безпідставними доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутні достатні та належні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, оскільки такі спростовуються відеозаписом події, відповідно до якого ОСОБА_1 не заперечувала факт керування, при цьому пояснила, що їде з полей.

Також, апеляційний суд вважає не обґрунтованими доводи сторони захисту про порушення поліцейськими визначеного законом порядку проходження огляду осіб з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 в редакції постанови від 20.01.2023 (далі-Порядок).

Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом першим Порядку він визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-огляд), і проведення такого огляду.

Пунктом другим Порядку визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі- стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункти три, чотири Інструкції).

Відповідно до приписів Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункти чотири, шість, вісім Порядку).

В свою чергу, п. 12 Розділу II Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що для покладення на водія обов`язку проходити огляд на стан, зокрема наркотичного сп`яніння, поліцейський повинен встановити наявність передбачених законом підстав вважати, що водій перебуває в цьому стані, а у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський повинен направити цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З огляду на зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, ознаками, які дали поліцейському підстави вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння зазначено: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

З відеозапису події вбачається, що під час складення протоколу дійсно поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці, вона у грубій формі спілкувалась з поліцейською, не реагувала на її зауваження, в той час як поліцейською їй було роз`яснено підстави зупинки транспортного засобу, а також повідомлено про наявність відеофіксації порушення нею ПДР (час відеозапису: 22:01:06, 22:23:27 ), також відповідне відео було надано ОСОБА_1 для огляду (час: 22:55:40), крім того з відео також вбачається як поліцейською здійснено перевірку реакції зіниць очей ОСОБА_1 на світло та встановлено, що зіниці на світло не реагують (час: 22:11:30).

Отже, апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що відеозаписом не підтверджено наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та відсутності передбачених законом підстав для направлення її на огляд для встановлення відповідного стану сп`яніння.

Із цих же підстав апеляційний суд констатує правомірність дій поліцейських щодо складення направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, при цьому зауважує, що є помилковими твердження сторони захисту щодо складення відповідного направлення раніше за фіксування факту порушення у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки згідно вказаного протоколу правопорушення вчинено о 21.58 хв., а направлення складено о 22 год. (а.с.1,4).

Посилання захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду також апеляційним судом не приймаються до уваги як такі, що спростовуються відеозаписом події, на якому зафіксовано, що поліцейською після встановлення наявності передбачених законом підстав вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд для встановлення відповідного стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я із роз`ясненням наслідків відмови від його проходження, однак ОСОБА_1 вказала, що бажає пройти огляд за допомогою алкотестера Драгера, при цьому поліцейською їй було роз`яснено, що відповідно до вимог Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, при цьому огляд на місці зупинки за допомогою технічних засобів не проводиться (час відео: 22:12:05).

Надалі поліцейська тричі пропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я із роз`ясненням наслідків такої відмови, однак ОСОБА_1 чіткої відповіді не надала, пославшись на комендантську годину, неможливість залишення свого транспортного засобу без нагляду та як наслідок вказала про можливість проїхати до медичного закладу на її автомобілі, на що поліцейська роз`яснила, що це суперечить визначеному законом порядку проходження огляду і така поведінка ОСОБА_1 буде розцінена як відмова від проходження відповідного огляду (час відеозапису: 22:14:13, 22:20:50, 22:21:20, 22:21:56).

Після чого ОСОБА_1 надала поліцейській вказівку на складення протоколу, зокрема, зазначила (мовою оригіналу): «виписуйте протокол» (час відеозапису: 22:22:20).

В цьому контексті суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що не відповідають дійсності твердження захисника з приводу того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а її поведінка та нечітка позиція лише свідчать про намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

При цьому, апеляційним судом не приймається до уваги та не може розцінюватися як надання ОСОБА_1 згоди на проходження огляду, а навпаки розцінюється як безпідставна вимога до поліцейських, висловлена нею умова щодо згоди на проходження огляду у разі розміщення її автомобіля у безпечному місці під охороною (час відеозапису: 22:27:25).

Водночас, поліцейською ОСОБА_1 було роз`яснено, що протокол про адміністративне правопорушення щодо неї вже складається і у поліцейських відсутні законні підстави для направлення її до медичного закладу.

Законність такої правова позиція працівника поліції також підтверджується відеозаписом події, з якого вбачається, що між відмовою ОСОБА_1 від проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння та наданням, висловленої з умовою, згоди на проходження огляду пройшло 4 хвилини, а тому підстави для здійснення поліцейською відповідних дій з направлення водія до закладу охорони здоров`я для проходження огляду були відсутні.

Як і були відсутні підстави для складення поліцейськими акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з огляду на те, що такі застосуванню не підлягали.

Не мають правового значення для встановлення в діях ОСОБА_1 наявності складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, факт наявності або відсутності фіксування події правопорушення в журналі єдиного обліку відділу поліції, про що помилково стверджує захисник Лобачової І.Д. в апеляційній скарзі.

Що стосується посилань захисника на неповноту долучених поліцейськими до протоколу відеозаписів, апеляційний суд зауважує на безпідставності такого висновку з огляду на наступні положення законодавства.

Дійсно, відповідно до п. 5 Розділу II згаданої Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Водночас, зі змісту ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 вбачається, що технічні засоби відеозапису застосовуються поліцейськими під час проведення огляду осіб.

Системний аналіз вищевказаних положень законодавства свідчить про те, що технічні засоби відеозапису застосовуються співробітниками поліції безпосередньо під час проведення огляду особи на виявлення стану алкогольного сп`яніння, тобто не є обов`язковим фіксування поліцейським виконання всіх службових обов`язків.

Так, наявний в матеріалах справи відеозапис із нагрудної камери співробітника поліції фіксує всю процедуру складення протоколу про адміністративне правопорушення, включаючи факт порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, виявлення у неї ознак наркотичного сп`яніння та відмови у проходження відповідного огляду, а тому відсутні підстави стверджувати, що відеозапис не відповідає визначеним законом вимогам.

Апеляційний суд також не вбачає в діях поліцейських інших порушень норм та приписів чинного законодавства під час складення протоколу, в тому числі і тих, на які посилається сторона захисту в обґрунтування своєї позиції щодо некоректної та неупередженої поведінки поліцейський, оскільки такі доводи не підтверджені належним та допустимими доказами, в той час як відеозапис події навпаки свідчить про правомірну поведінку поліцейських та належне і професійне виконання ними своїх обов`язків.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, тому підстави для визнання його недопустимим доказом, як про це стверджує сторона захисту, відсутні, в тому числі із підстав внесення до нього виправлень за вказівкою водія ОСОБА_1 за її присутності, незалучення поліцейськими та не зазначення у протоколі свідків, присутність яких під час проведення огляду особи на стан відповідного сп`яніння у відповідності до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 не вимагається у разі застосування поліцейськими під час проведення огляду технічних засобів відеозапису.

Отже, суд апеляційної інстанції зауважує, що відсутні підстави стверджувати, що поліцейськими порушено вимоги ст. 266 КУпАП та вимоги Інструкції № 1452/735 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Не спростовує викладені в протоколі обставини і той факт, що ОСОБА_1 , маючи медичну освіту та працюючи у медзакладі щорічно проходить огляди у лікарів наркологів та психіатрів, що, на думку сторони захисту, спростовую звинувачення поліцейських, оскільки єдиним способом підтвердження або спростування перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння є медичний висновок лікаря за результатами медичного огляду, від проходження якого вона відмовилася. При цьому не має правового значення неможливість отримання нею самостійно висновку лікаря щодо її стану у зв`язку із дією комендантської години, з огляду на імперативні приписи закону, що визначає порядок проходження огляду на стан сп`яніння, про проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння за участю та на підставі відповідного направлення поліцейського.

Також є голослівними доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом та спростовуються відеозаписом події, де поліцейська повідомляє ОСОБА_1 , що за наслідком відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння її відсторонено від керування транспортним засобом на одну добу та пропонує їй вийти із автомобіля, при цьому поліцейським було здійснено перевірку документів іншого водія, якому буде передано право керування автомобілем (час відеозапису: 23:01:40, 23:02:20).

Не підтверджуються матеріалами справи аргументи захисту про те, що поліцейськими не було роз`яснено ОСОБА_1 передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП права та обов`язки, а вчинення поліцейськими наведених дій відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у відповідній його графі.

При цьому, від ОСОБА_1 будь-яких зауважень під час складення поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі щодо не роз`яснення їй прав та обов`язків, не надходило.

Зазначені вище докази, у своїй сукупності, на переконання апеляційного суду, спростовують доводи апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Отже, позиція ОСОБА_1 , яка висловлена в апеляційній скарзі, та його процесуальна поведінка, пов`язана з наведенням доводів, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту на власний розсуд з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що дії працівників поліції узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, а кваліфікація дій ОСОБА_1 відповідає кваліфікуючим ознакам ч. 1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази є належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Троянської І.В. залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, щодо ОСОБА_1 залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Троянської І.В., в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 27.05.2024 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца