КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/3972/23 Головуючий у 1 інстанції: Рукас О.В. Провадження № 33/824/435/2024 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Філіна Едуарда Володимировича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 04 грудня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 04 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

В апеляційній скарзі захисник Катеренчука Ю.Г. просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставини, що мають значення для справи. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 . При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, який був наданий суду, поліцейський не зазначив порушений ОСОБА_1 пункт ПДР України та вніс відповідні дописи до протоколу вже після його підписання, що є недопустимим. В протоколі не зазначено на які саме технічні засоби здійснювався відеозапис. Долучені до справи відеозаписи є вибірковими, фрагментарними, на них не зображено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Дані відеозаписи містять розбіжності в зазначенні часу події із часом, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення. Записані на оптичний диск відеофайли не були підписані електронним цифровим підписом відповідної посадової особи, а не є належними доказами. При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою відповідного правопорушення. Також на думку апелянта не є належними доказами письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки вони хоча і підписані свідками, але написані поліцейським.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення захисника Філіна Е.В., суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування такої постанови суду першої інстанції.

Відповідно до наданого суду першої інстанції протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 079560 від 14 липня 2023 року ОСОБА_1 14 липня 2023 року о 19 год. 13 хв. у м. Вишгород Київської області на вул. Шолуденка, буд. 6, керував транспортним засобом марки Renault, державний номерний НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду у медичному закладі та за допомогою алкотестера Драгер на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України,за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 14 липня 2023 року, в яких зафіксовані підстави для проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, а також його відмова від проходження огляду як на місці зупинки автомобіля, так і в спеціальному медичному закладі; письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 14 липня 2023 року, в яких зазначено, що 14 липня 2023 року за адресою: м. Вишгород вул. Шолуденко б.6, у їх присутності працівники поліції запропонували водієві транспортного засобу ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер на місці зупинки або проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився. Також до матеріалів справи долучений DVD-диск, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє посилання захисника Катеренчука Ю.Г. на недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що заперечуючи проти притягнення до відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що 14 липня 2023 року близько о 17 годині вечора він, керуючи автомобілем Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхав до будинку №6 по вул. Шолуденка в м. Вишгороді, де проживає його дружина. Вдома він дійсно вживав алкогольні напої. Близько 19 години цього ж дня він вийшов з будинку на парковку, де весь цей час стояв припаркований автомобіль щоб забрати з нього речі. За кермо автомобіля він не сідав, їхати нікуди не збирався, жодних функцій водія на той момент не виконував. До нього підійшли працівники поліції та попросили надати документи. Він надав всі необхідні документи, а працівники поліції зазначили про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та необхідність пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він сильно розхвилювався та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не здійснював жодних функцій з керування автомобілем, навіть не перебував всередині останнього. Він заперечував працівникам поліції проти того, що він здійснював керування автомобілем, але вони не реагували.

Відтак, не заперечуючи факту відмови від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, не заперечуючи факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , заперечив факт керування автомобілем. ОСОБА_1 зазначав, що коли працівники поліції підійшли до нього автомобіль стояв припаркований біля будинку декілька годин, він не збирався нікуди їхати, а хотів лише забрати особисті речі з транспортного засобу.

Такі доводи ОСОБА_1 не узгоджуються із дослідженими судом доказами.

В судовому засіданні першої інстанції були допитані працівники поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які показали, що на момент прибуття на парковку біля будинку № 6 по вул. Шолуденка у м. Вишгород Київської області вони побачили автомобіль Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався вперед-назад та намагався виїхати з парковки, однак не міг цього зробити. В автомобілі за кермом перебував ОСОБА_1 . Жодних сумнівів у тому, що саме ОСОБА_1 здійснював керування вказаним транспортним засобом у працівників поліції немає. Працівники поліції також зазначили, що фіксація обставин і подій вчинення правопорушення ОСОБА_1 здійснювалося ними не лише за допомогою на відеореєстратора, але на камеру мобільних телефонів.

Судом першої інстанції дослідив записані на DVD- диск відеозаписи, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. З наданих відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 . На першому відеозаписі («0000000__0028B») зафіксовано, як працівники поліції поруч з автомобілем Renault, який з відчиненими дверима та багажником стоїть посередині проїзної частини парковки, встановлюють особу ОСОБА_1 . Після встановлення особи працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, роз`яснили права та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі. ОСОБА_1 відмовився і зазначив, що він не виїзжав на межі парковки. На уточнення працівників поліції щодо наявності відеофіксації факту руху автомобіля вперед та назад, наявності свідків факту керування автомобілем, ОСОБА_1 не висловив жодних заперечень. В подальшій розмові ОСОБА_1 почав переконувати працівників поліції, що він не виїжджав на загальну дорогу, а пересувався лише в межах парковки, тим самим фактично підтвердив керування транспортного засобу. ОСОБА_1 намагався надати працівникам поліції неправомірну вигоду щоб вони на нього не складали протокол, у зв`язку з чим поліцейським викликано слідчу оперативну групу. Навіть після приїзду слідчої оперативної групи та початку проведення невідкладних слідчих (розшукових) і інших процесуальних дій ОСОБА_1 також підтвердив факт керування автомобілем.

З долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів вбачається, що поліцейські проводили відеофіксацію не лише на бодікамери, а і на мобільний телефон.

На запит суду з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області наданий CD-R диск з відеозаписом з мобільного телефону поліцейського, де зафіксовано, як працівники поліції підходять до автомобіля Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухається заднім ходом. За кермом вказаного автомобіля перебуває ОСОБА_1 , ігнорує вимоги працівників поліції зупинити автомобіль, починає їхати вперед. Далі відеозапис з мобільного телефону дублює події, що зафіксовані на нагрудну відеокамеру поліцейського.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Апеляційний суд не відхиляє посилання захисника Катеренчука Ю.Г., що працівники поліції здійснювали дописки в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки вони не підтверджуються належними доказами.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про наявні розбіжності у протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозаписі у зазначенні часу події. Також апеляційний суд відхиляє доводи апелянта, що записані на оптичний диск відеофайли не підписані електронним цифровим підписом відповідної посадової особи. Чинним законодавство не передбачає підписання відеофайлу з нагрудної камери поліцейського електронним цифровим підписом при направлені до суду на розгляд матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Незначні розбіжності у зазначенні точного часу події у протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозаписі не створюють перешкод у встановленні дійсних обставин події. При цьому захисник Катеренчука Ю.Г. не спростовував фактичних обставин, що зафіксовані на відеозаписі, а також те, що зафіксована особа порушника є ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника Філіна Е.В., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а постанова Вишгородського районного суду Київськоїобласті від 04 грудня 2023 року без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Залишити апеляційну захисника Філіна Едуарда Володимировича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 04 грудня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.