Справа № 548/1190/24
Провадження №3/548/325/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2024 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Миркушіна Н.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

16.05.2024року до Хорольського районного суду Полтавської області надійшли матеріали від ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення Серія ААД № 678212 від 12.05.2024 року вказано, що 11.05.2024 року о 23 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 в м.Хорол Лубенського району Полтавської області по вул.Вокзальна, 3 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Vito, державний номерний знак НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на предмет вживання алкогольних напоїв проводився поліцейським на місці зупинки за допомогою приладу алкотестер 6810 «Драгер» ARBF-0431 з застосуванням бодікамери DSJ-21100015, результат тесту 0, 63 ‰, чим порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП немає, так як в порушення чинного законодавства його автомобіль не зупиняли працівники поліції, а підійшли до нього, коли він перебував в своєму автомобілі, який стояв на вул.Вокзальна, 3 поблизу залізничного вокзалу м.Хорол Лубенського району Полтавської області і чекав на водія, який повинен був відвезти його додому. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на предмет вживання алкоголю, на що він погодився. Також вказав, що відсутня вся відеофіксація його огляду на предмет вживання алкоголю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, судом повно, всебічно та об`єктивно досліджено всі обставини справи в їх сукупності та з`ясовано, що ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не було скоєно, що він не винен у його вчиненні, а отже він не підлягає адміністративній відповідальності.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130КУпАП передбачена відповідальність саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в пункті 27 роз`яснено, що керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З наведеного слідує, що само по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. А знаходження в салоні транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи в салоні автомобіля не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

За змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність для водія транспортного засобу настає за доведеністю одночасно двох обставин - керування транспортним засобом і керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Про це вказано в постанові судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 від 05.04.2023 року по справі №553/753/23, яка набрала законної сили 05.04.2023 року при розгляді схожого адміністративного матеріалу.

З переглянутого суддею запису з бодікамери патрульного вбачається, що поліцейський підійшов до автомобіля ОСОБА_1 , який стояв на узбіччі дороги по АДРЕСА_2 та попросив пред`явити документи, а в подальшому запропонував огляд на стан сп`яніння.

Аналізуючи вказані обставини та зібрані по справі докази, приходжу до висновку про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що виключає склад правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за яке можливе лише за наявності одночасно існуючих двох обставин - керування транспортним засобом і відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На приєднаному до адміністративного матеріалу відеозапису не зафіксовано всього процесу огляду ОСОБА_1 (не видно перевірку алкотестера перед використанням, розпакування та встановлення в алкотестер одноразової трубки та сам результат тесту) та ознак його сп`яніння, як не вказано їх і в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того не здійснено відеофіксації написання протоколу та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер- (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступу до відеозаписів з них, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка

ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Отже, відеофіксація була проведена з порушенням вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступу до відеозаписів з них, а саме щодо безперервності запису.

Зазначені обставини вказують на істотне порушення працівниками поліції процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Крім того протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнано належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, так як він суперечить іншим доказам по справі, адже протокол про адміністративне правопорушення та його зміст не може сам по собі являтися доказом винуватості особи, оскільки являється процесуальним документом, у змісті якого особі висувається певне обвинувачення.

З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що посадовою особою яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП був порушений порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений діючим законодавством України, що тягне за собою визнання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 недопустимим доказом по справі, у зв`язку з чим він не може бути законною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи,приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведене, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю, на підставі ст. 247 ч.1 п. 1 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, тому з цих підстав провадження у справі необхідно закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 130 ч. 1, 247, 283, 284 КпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КпАП України ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: Н.С.Миркушіна