Справа № 595/1344/24
Провадження № 3/595/717/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2024

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого лісником у Золотопотіцькому лісництві,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №312801 від 13 липня 2024 року, 13 липня 2024 року близько 17.00 год. ОСОБА_1 по місцю спільного проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме виражався в її сторону нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого в останньої виникли побоювання за своє життя та здоров`я.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції при складанні протоколу кваліфіковані за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи,в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив.

На підставі ст.268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ч.2 ст.173-2 КУпАП відповідальність наступає за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних вище порушень.

Відповідно до п. 11 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Відповідно до методичних роз`яснень щодо природи домашнього насильства визначено, що метою такого завжди є встановлення контролю над жертвою, коли кривдник намагається бути єдиним «розпорядником» її життя. Підкоряючись, жертва стає безпорадною, не може правильно оцінювати ситуацію, більше навіть не намагається себе захистити.

КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства. Будь-яка суперечка чи конфлікт, які виникають між членами сім`ї, не можуть однозначно трактуватись, як домашнє насильство.

До протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не долучено жодного доказу на підтвердження обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

За даними постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2024 року (справа №595/2230/23) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Вказана постанова набрала законної сили 09 січня 2024 року.

Згідно рапорту ст. інспектора-чергового ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Корчинського В.К. від 13.07.2024, 13.07.2024 о 17.12 год. зі служби «102» надійшло повідомлення ОСОБА_1 , 1982 р.н., жителя АДРЕСА_2 , про те, що дружина виганяє заявника з помешкання, ЕМД не потрібно. Виїздом на місце події було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по місцю спільного проживання, вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На останнього складено адміністративний протокол серії ВАД №312801 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено письмові пояснення ОСОБА_2 від 13.07.2024, в яких вона пояснила, що 13.07.2024 її чоловік ОСОБА_1 прийшов додому у п`яному вигляді і вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме словесно погрожував їй фізичною розправою, обзивав її різними нецензурними словами. Даний конфлікт тривав близько пів години, очевидців такого не було.

Суд звертає увагу, що до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не долучено жодного доказу, передбаченого ст.251 КУпАП на підтвердження обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та які повідомила потерпіла, зокрема, відсутні показання свідків, як і будь-які інші докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та містять ознаки правопорушення, визначені диспозицією ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Окрім того, слід зауважити, що у наведеному вище рапорті ст. інспектора-чергового ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Корчинського В.К. від 13.07.2024 вказано, що повідомлення на лінію «102» надійшло від ОСОБА_1 , який повідомив, що дружина виганяє його з помешкання.

Зважаючи на вищенаведене, працівниками поліції не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, не встановлено всі фактичні обставини, які мали місце 13.07.2024 та були підставою для звернення до ВП з відповідним повідомленням на лінію «102», та не надано їм належної правової оцінки.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

За даними характеристики №759, виданої Космиринським старостинським округом Золотопотіцької селищної ради 05 серпня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , а проживає по вул. Молодіжна. За час проживання в селі зарекомендував себе з позитивної сторони.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи фактичні дані, які наявні в матеріалах справи, суд не вбачає достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства психологічного характеру за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що по справі немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі ч.2 ст.173-2 КУпАП, керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена через Бучацький районний суд до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик