Дата документу 15.08.2024
Справа № 334/6255/24
Провадження № 3/334/2729/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

20.07.2024 о 20.29 годині у м. Запоріжжі, Дніпровський район, пр. Соборний, 191 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, реєстраційний № НОМЕР_2 , при цьому не маючи права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року. 20.07.2024 постановою серії ЕНА № 2645402 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Чим порушив вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. З заявою про відкладення розгляду справи не звертався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 20.07.2024 серії ААД № 985198, в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 п. 2.1.а Правил дорожнього руху та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- рапортом поліцейського;

- реєстраційною картою ТЗ;

- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика»;

- витягом з бази даних «Армор»;

- відеозаписом події.

Відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2.1.а Правил дорожнього руху, затверджених постанова Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до довідки з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Дослідивши письмові та електронний докази, суддя встановив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, реєстраційний № НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортними засобами та будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності, не працює, вчинив, у тому числі, правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, при керуванні джерелом підвищеної небезпеки. Обставини, які пом`якшують чи обтяжують його відповідальність не встановлені.

Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення, вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа взагалі не мала такого права.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, суддя вважає, що воно не може бути застосовано, оскільки відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу він не є власником транспортного засобу ВАЗ 2108, реєстраційний № НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 23, 33, ч. 5 ст. 126, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до вимог ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Фетісов