1Справа № 335/5264/24 3/335/1681/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААД № 619636, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2024 року о 23-14 годині, в м. Запоріжжя, пр. Соборний, 200, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом „Mercedes Bens, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810, результат огляду 0,71 % проміле, тест № 2770.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України.

В судовому засіданні, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав.

Представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Мосін О.В. заявив клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції без належних на те підстав, претензій щодо порушення ПДР йому не пред`явлено, матеріали справи містять розбіжності в даті народження ОСОБА_1 , а також в номері спеціального технічного приладу Alcotest Drager, яким здійснювався тест на стан сп`яніння, направлення на огляд в медичний заклад йому не вручалось та не було запропоновано, а також посилався на неправомірність складання адміністративного матеріалу.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника, вважає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно зі ст. 68Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України«Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України підтверджена матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 27.04.2024 року серії ААД № 619636, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, від підпису якого останні відмовився;

- даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, за допомогою Alcotest Drager 6810, тест 2770, результат 0,71 % проміле, від підпису якого останні відмовився;

- відеозаписом події, що сталася 27.04.2024 року.

Так, із відеозаписів вбачається, як 27.04.2024 о 23 год. 14 хв. був зупинений автомобіль „Mercedes Bens, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування працівників поліції із водієм автомобіля, останнього було проінформовано про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів).

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній погодився.

Після проходження огляду на місці, ОСОБА_1 незгоду із результатами приладу газоаналізатора не висловлював.

Суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що під час проведення огляду ОСОБА_1 було порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, то на думку суду вони також є безпідставними.

Зокрема, п. 7 - п. 8 розділу III Інструкції № 1452/735 передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Таким чином, обов`язковим є проведення лабораторних досліджень лише на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

На пропозицію пройти обстеження для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі з використанням технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», ОСОБА_1 погодився, шляхом його проходження.

Жодних заперечень відносно результатів проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів та бажання здати біологічне середовища чи кров для проведення лабораторного дослідження ОСОБА_1 не заявляв.

Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог діючого законодавства підтверджено відеозаписом, що міститься в матеріалах справи.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1456 уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 1 Закону України „Про правовий режим воєнного стану, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності. 24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України „Про правовий режим воєнного стану, Указом Президента України №64/2022 „Про введення воєнного стану в Україні постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Посилання сторони захисту на те, що претензій щодо порушення ПДР ОСОБА_1 пред`явлено не було на увагу суду не заслуговують, оскільки причини зупинки, не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому не підлягають доказуванню у даній справі.

Крім того, посилання сторони захисту на розбіжності даних в матеріалах справи між собою, а саме: в номері спеціального технічного приладу Alcotest Drager, яким здійснювався тест на стан сп`яніння та в даті народження ОСОБА_1 , таким чином матеріали оформлені не належним чином, суд вважає непереконливими, оскільки матеріалами справи та в судовому засіданні встановлено дату народження ОСОБА_1 , яка вірно зазначена в іншому екземплярі тесту № 2770. При цьому, розбіжності у номері спеціального технічного приладу Alcotest Drager зазначеній у протоколі про адміністративне правопорушення, роздруківці приладу Alcotest Drager, рапорті, не можуть слугувати підставою для визнання результатів огляду за допомогою приладу Alcotest Drager неналежним доказом.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 619636 від 27.12.2024 міститься інформація про номер тесту а саме № 2770, що співпадає із номером тесту, який наявний на паперовому чеку. Крім того, паперовий чек містить інформацію про те, що він є додатком до протоколу ААД № 619636, номер якого співпадає із номером протоколу у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Таким чином, суд приймає вказаний доказ як належний та допустимий та містить інформацію щодо обставин справи.

Крім того, матеріали справи не містять доказів оскарження водієм ОСОБА_1 неправомірних дій працівників поліції під час складання відносно нього адміністративного матеріалу, а також не містять результатів такого оскарження.

Суд вважає, що досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан порушника, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, суд дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 33-36, 130, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю.В. Геєць