Справа № 446/1757/23 Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л.
Провадження № 33/811/202/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Богуша Ігоря Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Богуша Ігоря Михайловича на постанову судді Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 27 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП КУпАП та у відповідності до ст.36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на десять років.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом встановлено, що 26.07.2023 о 21 год 38 хв на 2км+350м автодороги Львів-Луцьк, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "ВMW 530" д.н.з. НОМЕР_1 в явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився.

Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Також, 26.07.2023 о 21 год 38 хв на 2км+350м автодороги Львів-Луцьк, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "ВMW 530" д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами згідно постанови Радехівського районного суду Львівської області від 07.11.2022 на 5 років.

Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат Богуш І.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 27 жовтня 2023 року, скасувати її, а матеріали протоколів про адміністративне правопорушення повернути через суд першої інстанції до ВП №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області для належного оформлення та доопрацювання.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на такі доводи: поліцейські на місці зупинки транспортного засобу не роз`яснили ОСОБА_1 прав та обов`язків та не надали можливості скористатися послугами адвоката; поліцейські не провели огляд з використанням спеціальних технічних засобів, не виписали направлення до лікарні, а натомість оформили протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також звертає увагу на те, що суд щодо обґрунтованості доведення вини ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП послався на рішення Радехівського районного суду від 07.11.2022, котрим нібито останнього позбавлено права керування транспортним засобом на 5 років, однак цим рішенням матеріали справи щодо ОСОБА_1 повернуто до ВП №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області для направлення на розгляд за підсудністю.

У судовому засіданні 05.04.2024 ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив таку задовольнити.

Заслухавши думку захисника адвоката Богуша І.М., який підтримав подану апеляційну скаргу та не заперечив про розгляд такої у відсутності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З огляду на те, що судове засідання, на якому було прийнято оскаржене рішення, проводилося у відсутності ОСОБА_1 , а тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 ч. 5 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Пункт 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 3 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП наступає в разі, якщо особу було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року, який передує даті вчинення останнього правопорушення.

Окрім цього, ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за порушення, зазначені в частинах другій четвертій цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 186758 від 26.07.2023; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 278069 від 26.07.2023; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.07.2023; рапортом інспектора СРПП відділення поліції № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області капітана поліції М. Третяка від 27.07.2023; відеозаписом події та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Обставини, зазначені в протоколах також узгоджуються із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 26 липня 2023 року за участю водія ОСОБА_1 .

Окрім цього, як слідує з рапорта інспектора СРПП відділення поліції № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області капітана поліції М. Третяка від 27.07.2023, такий зазначив, що 26.07.2023 о 21 год 09 хв на службовий планшет прийшло повідомлення про те, що за адресою с. Сороки Львівські, вул. Лукашевичів, сів за кермо водій ОСОБА_1 , автомобіль марки БМВ, д.н.з. НОМЕР_2 , темно синього кольору, направляється в м. Радехів, вище зазначений водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Даний автомобіль БМВ, д.н.з. НОМЕР_2 було зупинено на автодорозі Н17 сполученням Львів-Радехів-Луцьк 2 км+350 метрів під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 . Дана особа була встановлена оскільки пред`явила паспорт громадянина України. Під час спілкування з ОСОБА_1 , від останнього було чути запах алкоголю із ротової порожнини, порушення координації рухів, почервоніння очей. В зв`язку з цим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер 6820, або проїхати в медичний заклад, на що останній відмовився. В подальшому на ОСОБА_1 було складено протоколи за ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції та скерування матеріалів справи про адміністративне правопорушення до ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області для належного оформлення та доопрацювання.

Наявні у справі протоколи про адміністративне правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містять усі необхідні реквізити та є належними і допустимими доказами.

Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 , ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався вимог ст. 33, ст. 36 КУпАП, урахував дані про особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, та в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.

Всі інші обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити захиснику ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 27 жовтня 2023 року.

Постанову судді Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 27 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Богуша Ігоря Михайловича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судддя М.Ф. Романюк