Справа № 145/1486/24
Провадження №3/145/667/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2024 с-ще Тиврів

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Іванець В. Д., розглянувши матеріали, що надійшли від головного державного виконавця Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , безробітного,

за ст. 183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Тиврівського районного суду Вінницької області з Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП.

Судом установлено, що головним державним виконавцем Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Олійник Наталією Анатоліївною складено протокол про адміністративне правопорушення за № 3, відповідно до якого ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП - нсплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме за період з 03.06.2024 по 01.08.2024 розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 100847,96 грн (загальна сума боргу). З лютого місяця 2024 року сума боргу по аліментах становить 12000 грн, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши усі зібрані у справі докази, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802.

Судом установлено, що ОСОБА_1 притягується до відповідальності за ст. 183-1 КУпАП.

У свою чергу Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнений статтею 183-1 "Несплата аліментів" Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів" від 07.12.2017, який набрав чинності в даній частині 06.02.2018, а відтак саме з 06.02.2018 введено відповідальність за несплату аліментів та в цій частині закон зворотної сили не має. На даний час вказана норма містить три частини.

За своїм характером таке правопорушення є триваючим і, розпочавшись одного разу з протиправної бездіяльності, воно триває у часі до моменту його припинення.

Часом вчинення правопорушення вважається період, який розпочинається з моменту початку виконання об`єктивної сторони, тобто першої несплати, яка входить у період заборгованості, і до погашення (припинення) заборгованості у сумі платежів понад шість місяців.

Суд під час дослідження матеріалів дійшов висновку, що у порушення вимог ст. 256 КУпАП та вищевказаної Інструкції, в протоколі про адміністративне правопорушення № 3 від 13.08.2024, державним виконавцем не зазначено час, місце вчинення адміністративного правопорушення, не вказано період, який розпочався з моменту виконання об`єктивної сторони, тобто з першої несплати, яка входить у період заборгованості та інкримінується особі, і до погашення (припинення) заборгованості у сумі платежів понад шість місяців, який вважається часом вчинення правопорушення; у самій фабулі не зазначено на чиє утримання мають сплачуватися аліменти; не зазначено частину статті, за якою особа має нести відповідальність.

Водночас у супровідному листі про направлення матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вказано, що останній притягався до адміністративної відповідальності 02.11.2023 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Суд зазначає, що ч. 3 ст. 183-1 КУпАП визначає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті.

Відповідно до примітки ст. 183-1 КУпАП під повторним вчиненням правопорушення у цій статті слід розуміти невжиття особою заходів щодо сплати аліментів протягом двох місяців з дня відбуття адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, призначеного з підстав, передбачених цією статтею.

Разом з тим, до матеріалів не долучені копія адміністративного протоколу про притягнення ОСОБА_1 02.11.2023 до адміністративної відповідальності саме за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, для встановлення періоду за який його вже притягнуто до відповідальності, не зазначена інформація про прийняте рішення (призначене покарання) та про відбуття адміністративного стягнення для правильної кваліфікації дій особи, а також не надано копій виконавчого листа, постанови про відкриття виконавчого провадження, необхідних для вирішення справи.

Відповідно до загальних положень КУпАП, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючи себе таким чином статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Суд зазначає, що за своєю правовою природою протокол про адміністративне правопорушення не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Окрім цього, суд звертає увагу, що вказані порушення допущені державним виконавцем не дають можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення у цій справі.

При цьому, обов`язок щодо правильності оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, у тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Зважаючи на встановлені судом обставини, які вказують на порушення допущені особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, суд вважає за доцільне повернути матеріали справи особі, яка їх спрямувала до суду для належного доопрацювання та приведення їх відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

Керуючись ст. 256, 276, 278, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 183-1 КУпАП до Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - для приведення їх у відповідність до вимог ст. 256 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Іванець В. Д.