КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/2919/23
№ апеляційного провадження: 33/824/4318/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2023 року під головуванням судді Ткаченка Д.В., у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2023 року ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Судом встановлено, що 17 березня 2023 року о 10 год 20 хв по вул. Ідейна, 7 в с. Гнідин, Бориспільського району, Київської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Citroen Jumper" н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами. Вказане порушення вчинено повторно протягом року, оскільки постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись з указаною постановою, 16 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 155638 від 14 вересня 2022 року, про яку йде згадка в постанові Голосїївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року у справі № 752/13901/22 невірно визначена кваліфікація адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року у справі № 756/429/22 ОСОБА_1 вже було притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП. Таким чином, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за вчинення дій передбачених ч. 3 ст. 126 КУпАП повторно протягом одного року, то оскільки правопорушення було вчинене 14 вересня 2022 року, коли ще один рік не сплив, то кваліфікація правопорушення мала б бути за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Відтак і кваліфікація адміністративного правопорушення, що було вчинене 17 березня 2023 року, має бути за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Вказує, що у справі Голосіївського районного суду міста Києва № 752/13901/22 та справі Бориспільського міськрайонного суду Київської області № 359/2919/23 та відповідних протоколах серії ААД № 155638 від 14 вересня 2022 року та серії ААД № 029344 від 17 березня 2023 року про вчинення адміністративного правопорушення, відповідно, неправильно описано суть вчинених мною правопорушень, адже вона не відповідає описаним фабулам ст. 126 КУпАП. А отже, в свою чергу адміністративне правопорушення вчинене 17 березня 2023 року не утворює повторність, передбачену ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того до апеляційної скарги долучено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження в якому ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2023 року.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку вказав, що про розгляд справи не було відомо, а лише 30 липня 2024 року він ознайомився з матеріалами справи.

Також вказав, що він є військовим та перебуває на постійній службі.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини апеляційний суд вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2023 року як такий, що пропущений з поважних причин.

ОСОБА_1 судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлений належно, причин неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 029344 від 17 березня 2024 року ОСОБА_1 цього дня о 10 год. 20 хв. по вул. Ідейна, 7 в с. Гнідин, Бориспільського району, Київської області, керував транспортним засобом "Citroen Jumper" н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами. Вказане порушення вчинено повторно протягом року, оскільки постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України, повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: - відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення; постановою серія ЕАР № 27 грудня 2022 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП та постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року.

Відповідно до вимог п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, за вказане правопорушення, вчинене повторно, передбачено накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Отже, факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року 14 вересня 2022 року за ч. 3 ст.126 КУпАП, 27 грудня 2022 року за ч. 4 ст.126 КУпАП, тобто повторно, підтверджено належними доказами та не спростовано скаржником, а тому вчинення такого ж правопорушення 17 березня 2023 року свідчить про наявність у його діях ознак повторності.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в постанові Голосїївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року у справі № 752/13901/22 невірно визначена кваліфікація адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року у справі № 756/429/22 ОСОБА_1 вже було притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП апеляційна інстанція відхиляє, оскільки адмінматеріали надані працівниками поліції для розгляду судом не містять посилань на вказані обставини, а апеляційна інстанція переглядає постанову суду в межах доказової бази наявної у справі.

Жодного заперечення під час складення поліцейським вказаного правопорушення від ОСОБА_1 не надійшло. Не зазначив про свою незгоду з указаною подією останній й у протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 23 КУпАП передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність суддею при розгляді справи не встановлено.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, з огляду на те, що остання, внаслідок порушення п. п. 2.1а ПДР, повторно протягом року керувала транспортним засобом, не маючи на те права (керування таким транспортним засобом).

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки є недоведеними, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи положення ст. 251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної постанови.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар