Провадження № 33/801/740/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Демиденка В.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 серпня 2024 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Скарга мотивована тим, що 19 травня 2024 року він не керував автомобілем Нісан, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності. У протоколах про адміністративні правопорушення він вказав, що за кермом була жінка, оскільки він так вважав. Доступ до його автомобіля мають і його колеги-будівники, оскільки вказане авто використовується в більшості в робочих справах. Безпідставним є твердження суду про те, що він не надав доказів на підтвердження своєї невинуватості, оскільки він не повинен доводити свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотне. Пояснення свідків не є належними, оскільки жоден зі свідків тієї обставини, що він був водієм, не підтвердив. Невизнання ним вини підтверджується відеозаписом. Він відшкодував ОСОБА_2 понесені нею в ДТП збитки, враховуючи свою порядність та людяність, враховуючи, що всі стверджували, що автомобілі пошкодив саме він і він вирішив відшкодувати збитки, не дивлячись на те, що жодних протиправних дій він не вчиняв. Від проходження огляду він не відмовлявся, пояснюючи поліцейським, що він нічого не вчиняв, та просив час подумати. Розгляд справи в порядку ст. 268 КУпАП поліцейські не здійснювали. Йому не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. На схемі ДТП не зафіксовано автомобіль Нісан, д.н.з. НОМЕР_1 , як і не зафіксовано місце удару автомобілів. Огляд належного йому автомобіля не проводився. Інші матеріали справи також не підтверджують його вину у ДТП.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши адвоката Демиденка В.А., який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №383035, складеного інспектором взводу №1 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Очеретяним Я.С., 19 травня 2024 року о 20 год. 55 хв. в м. Вінниці по вул. Шевченка, 29, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №383036, складеного інспектором взводу №1 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Очеретяним Я.С., 19 травня 2024 року о 20 год. 55 хв. в м. Вінниці по вул. Шевченка, 29, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб, а саме «WV Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , та транспортний засіб «WV Jetta», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.30).

Відповідно до п.13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Диспозиція статті 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №271308, складеного інспектором взводу №1 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Солоднюком А.В., 19 травня 2024 року о 20 год. 55 хв. в м. Вінниці по вул. Шевченка, 29, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб, а саме «WV Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , та транспортний засіб «WV Jetta», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після цього самовільно залишив місце ДТП, до якого був причетний. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП (а.с.48).

Відповідно до п.п. а) п. 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

З рапорту працівника поліції ОСОБА_3 встановлено, що 19 травня 2024 року о 21 год 08 год. на службовий планшет надійшло повідомлення про «ДТП без травмованих», яке сталося о 20 год. 55 хв. за адресою: вул. Шевченка, 29, м. Вінниця. Заявник ОСОБА_4 повідомив, що на даний момент перебуває по вул. Дмитра Майбороди в м. Вінниці, оскільки став свідком ДТП та намагався затримати водія автомобіля «Nissan Primera», державний номерний знак НОМЕР_1 , який вчинив зіткнення з автомобілями «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 та «Volkswagen Jetta», державний номерний знак НОМЕР_3 .

Прибувши на місце виклику було виявлено автомобіль «Nissan Primera», державний номерний знак НОМЕР_1 , водія на місці не було. У подальшому, було встановлено власника вказаного автомобіля, ним виявився ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 . Зв`язавшись із ОСОБА_1 по телефону та повідомивши, що він підозрюється у вчиненні адміністративного правопорушення, останньому було запропоновано підійти до свого авто, на що водій ОСОБА_1 погодився. Під час спілкування з ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та свідки підтвердили, що саме цей водій перебував за кермом автомобіля «Nissan Primera», державний номерний знак НОМЕР_1 під час скоєння ДТП. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку, на що він відмовився (а.с.4).

У письмових поясненнях ОСОБА_4 зазначив, що він став свідком скоєння ДТП по вул. М. Амосова (поблизу вул. Шевченка, буд.29) автомобілем «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_1 , після скоєного ДТП водій вказаного автомобіля зник з місця ДТП. Пошкодженні авто «WV Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 та «WV Passat», державний номерний знак НОМЕР_3 . Дана подія сталась приблизно о 19 год. 05 хв. (а.с.8).

У письмових поясненнях ОСОБА_5 зазначила, що стала свідком ДТП, яку скоїв водій чоловічої статі, який кермував автомобілем «Nissan Primera» темно-синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Було зачеплено декілька авто, що були припарковані по вул. Шевченка, 29. Водій швидко покинув місце ДТП. Авто, що були пошкоджені, мають номера НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (а.с.7).

У письмових поясненнях ОСОБА_6 зазначив, що отримав телефонний дзвінок від сестри про пошкодження його транспортного засобу під номером НОМЕР_3 . Після чого, вийшовши на вулицю, побачив механічні пошкодження авто: праве крило та дзеркало заднього виду. Водій автомобіля, можливо, перебував у стані алкогольного сп`яніння та поруч були його дружина і син, які запропонували відшкодувати шкоду, на що він погодився (а.с.5).

У письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що сусіди повідомили їй, що її та машину її брата вдарив нетверезий водій, вибивши їй скло і поцарапавши машину він хотів втекти. Але водій на місці визнав свою провину, машина «Volkswagen Golf Plus» з номерним знаком НОМЕР_2 . Водій майнову шкоду відшкодував на місці (а.с.6).

До протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП додано схему місця ДТП, яка сталася 19 травня 2024 року о 20 год. 55 хв. в м.Вінниці по вул. Шевченка, 29. На вказаній схемі зображено ділянку дороги, на якій сталась ДТП вул. Шевченка в напрямку Д. Майбороди, зазначено об`єкти, зображені на схемі, описано отримані пошкодження (а.с.31).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що саме він був водієм транспортного засобу «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , однак, вказані доводи відхиляються апеляційним судом з наступних підстав.

У п. 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» від 23.12.2005 № 14 судам роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Аналогічні доводи щодо недоведеності матеріалами справи факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 зазначав і в суді першої інстанції.

Відхиляючи вказані твердження, суд першої інстанції виходив з того, що в письмових поясненнях свідки повідомили, як бачили, що ДТП на вул. Шевченка, 29, вчинила особа чоловічої статі, можливо перебувала з ознаками сп`яніння, після чого втекла з місця події.

З дослідженого судом відеозапису з нагрудних камер поліцейських також вбачається, як заявник повідомляє, що за кермом автомобіля «Nissan» перебував чоловік в стані сп`яніння та вказане підтверджують інші свідки, що перебували на місці події.

У графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» у протоколі серії ААД № 383035, ОСОБА_1 вказав, що не згоден, за кермом була жінка.

Однак, дружина ОСОБА_1 , яка знаходилася поряд з ним під час спілкування з поліцейськими та складання протоколів, жодного разу не підтвердила факт керування саме нею автомобілем та скоєння дорожньої пригоди.

ОСОБА_1 на спростування обставин, викладених в протоколах, доказів не надав та не повідомив, хто ще має право керувати належним йому транспортним засобом.

Таким чином суд вважав, що у справі відсутні жодні об`єктивні докази того, що автомобілем керувала інша особа, а не ОСОБА_1 , якому належить на праві власності автомобіль «Nissan Primera», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Працівниками поліції жодної іншої особи на місці вчинення ДТП, яка ймовірно могла знаходилась в транспортному засобі «Nissan Primera» під час настання ДТП не встановлено, що підтверджується матеріалами відеофіксації і у протоколі про адміністративне правопорушення відомості про такого свідка відсутні.

Крім того, як вбачається з письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , майнова шкода їй була відшкодована водієм, який на місці ДТП визнав свою вину.

Відтак, суд першої інстанції, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, дійшов висновку про те, що саме ОСОБА_1 19 травня 2024 року о 20 год. 55 хв. керував транспортним засобом «Nissan Primera», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Вказаний висновок ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не спростований.

Апеляційний суд, дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського також вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є доведеним.

Клопотань про виклик свідків (дружини; осіб, які викликали працівників поліції за фактом ДТП) на спростування обставин, викладених в протоколах, ОСОБА_1 ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не заявляв.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує про те, що факт відшкодування ОСОБА_2 матеріальних збитків не підтверджує визнання ним вини у інкримінованих йому правопорушеннях, оскільки він вирішив відшкодувати збитки, зважаючи на свою людяність, порядність, а також зважаючи нате, що всі стверджували, що автомобілі пошкодив саме він.

Однак, апеляційний суд вважає таку позицію ОСОБА_1 суперечливою.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються як протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У ст. 252 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дійсно, із вказаних норм слідує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення і апеляційний суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують вину ОСОБА_1 в інкримінованих йому правопорушеннях.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що поліцейський пропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або на місці зупинки транспортного засобу, або в закладі охорони здоров`я, однак, він не відмовлявся від проходження такого огляду.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У пункті 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З відеозапису встановлено, що у зв`язку із виявленням в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомого спеціального технічного засобу або в закладі охорони здоров`я. Поліцейський розцінив поведінку ОСОБА_1 (зволікання у проведенні огляду) як відмову від проходження огляду.

Відхиляються твердження апеляційної скарги про те, що поліцейські не здійснювали розгляд справи в порядку ст. 268 КУпАП, оскільки вказаною нормою визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У даному випадку розгляд справи за ст. 122-4, ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП здійснює суд, а не органи Національної поліції.

Уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції лише складають протоколи за вказаними статтями.

ОСОБА_1 має право при розгляді справи в суді користуватися правами, які визначені ст. 268 КУпАП.

Також ОСОБА_1 зазначає про те, що на схемі ДТП не зафіксовано автомобіль Нісан, д.н.з. НОМЕР_1 , як і не зафіксовано місце удару.

Вказані доводи не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки встановлено, що водій автомобіля Нісан, д.н.з. НОМЕР_1 , залишив місце ДТП, а тому після приїзду поліцейських неможливо було зазначити цей транспортний засіб на схемі ДТП та координати його розміщення, так само як і зазначити місце удару. При цьому, у схемі зазначено перелік видимих пошкоджень транспортних засобів.

Підсумовуючи апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правильні висновки суду першої інстанції та не свідчать про незаконність винесеної постанови, тому підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення не має.

Таким чином, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. 279, 280 КУпАП дотримано, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало