Провадження № 3/641/1758/2024 Справа № 641/4858/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Маньковська О.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 13.07.2024 року о 14 годині 42 хвилин, в м. Харкові, пр. Гагаріна,203, керував транспортним засобом ЗИЛ-ММЗ 4502, державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, вчинив адміністративне правопорушення повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату і час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним шляхом, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута у відсутність правопорушника, якщо він був своєчасно повідомлений про день та час розгляду справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року, судом застосовується рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить по умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Крім того, відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, виходячи з положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, суд дійшов висновку щодо можливості розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи та відеозапис з місця події, дійшов наступного.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується матеріалами справи:

- відеозаписом з місця події за участю ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗИЛ-ММЗ 4502, державний номерний знак НОМЕР_2 ;

-постановою Харківського районного суду Харківської області від 20.06.2024 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік;

- копією постанови серії ЕНА № 2598425 від 13.07.2024 р., згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП., накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 20400 гривень 00 коп.;

-довідкою, згідно якої транспортирний засіб ЗИЛ-ММЗ 4502, державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 ;

-довідкою, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 категорії В,С.

Своїми діями ОСОБА_3 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер скоєного правопорушення, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

Згідно п. 28 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», оплатне вилучення транспортного засобу як адміністративне стягнення не може бути накладено на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

За таких обставин, суд вважає за неможливе застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки згідно довідки, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №910602 від 13.07.2024 року, транспортний засіб ЗИЛ-ММЗ 4502, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 .

Призначаючи судовий збір, суд застосовує редакцію ЗУ «Про судовий збір», яка діяла на час скоєння правопорушення.

Керуючись ч. 5 ст. 126, ст. 283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її оголошення.

Суддя- О. О. Маньковська