Провадження № 3/638/5547/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична консультація «Юрідіко»,, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-4 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, керівником ТОВ «ЮК «Юрідіко», не надано до ДПІ податковий розрахунок суд доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (додаток 4 ДФ) за 3 квартал 2023 року з відображенням суми майнового внеску ОСОБА_2 в сумі 5400,00 грн. та ОСОБА_1 в сумі 3600,00 грн. до статутного фонду ТОВ «ЮК «Юрідіко» - емітента корпоративних прав в обмін на такі корпоративні права за ознакою доходу «178», за 4 квартал 2023 року з відображенням інвестиційного прибутку ОСОБА_2 від проведення операцій з корпоративними правами ТОВ «ЮК «Юрідіко» в сумі 5400,00 грн. за ознакою доходу «112», за 1 квартал 2024 року з відображенням суми виплат ФОП ОСОБА_3 в лютому 2024 року 650,00 грн. за ознакою доходжу «157» -«дохід виплачений самозайнятій особі», чим порушив п.п. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-4 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи сталу практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, враховуючи те, що діючим КУпАП передбачені стислі строки розгляду справи, суд вважає за можливе не відкладати розгляд справи та провести судове засідання за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.163-4 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 163-4 КУпАП передбачена відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №31562/6/20-40-24-11-05 від 09.07.2024 року, актом позапланової виїзної перевірки з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства від 08.08.2023 року №31990/20-40-07-07-05/45351773, які складені уповноваженими посадовими особами у встановленому законом порядку, є документами, що офіційно засвідчують факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, повно та всебічно дослідивши адміністративні матеріали, суддя дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 163-4 КУпАП.

Згідно приписів ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

За таких обставин у даному випадку необхідним є встановити, чи вчинене ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, є триваючим та чи не пропущені строки накладення на нього адміністративного стягнення.

Згідно з даними протоколу №31562/6/20-40-24-11-05 від 09.07.2024 року адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-4 КУпАП, вчинене, в тому числі, в 3 кварталі 2023 року, адміністративний матеріал надійшов в провадження судді 18.07.2024 року, після чого судом здійснювались заходи щодо виклику у судове засідання особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно вищезазначеного протоколу, датою вчинення адміністративного правопорушення вказана дата 08.07.2024 року, проте, згідно акту позапланової виїзної перевірки з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 08.08.2023 року №31990/20-40-07-07-05/45351773 вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-4 КУпАП були в різні проміжки часу, а саме: 3 квартал 2023 року, 4 квартал 2023 року, в лютому 2024 року,

Таким чином, 08.07.2024 року є не датою вчинення адміністративного правопорушення, а датою виявлення правопорушення.

Як вбачається зі змісту ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Норми КУпАП не містять визначення поняття "триваюче правопорушення". Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України № 6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права "триваючими" визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_1 інкримінується ненадання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, вчинене ним правопорушення носить триваючий характер, так як не завершується у момент надання до ДПІ податкових розрахунків, бо відповідних дій ОСОБА_1 проведено не було, в зв`язку з чим строки передбачені ст. 38 КУпАП не є пропущеними.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції статті у виді мінімального штрафу.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з наступними змінами та доповненнями, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому зазначеним Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 163-4, 130, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-4 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 34 (тридцять чотири) гривні 00 копійок (отримувач коштів ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/21081100, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37874947, рахунок отримувача UA0020649, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу: адмін.штраф по адміністративній справі, ПІБ).

Відповідно до положень ст.ст.307308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 68 гривень.

На підставі ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37993783, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: 101, рнокпп, судовий збір на користь держави, ПІБ).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: Д.В. Цвірюк