ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Вишняк М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Головного управління ДПС у м. Києві Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, одружений, працює головою представництва «ЦФ ФРІДРІХСТАФЕН АГ», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 2700/АПр/26-15-23-05-37 від 13.06.2024р., складеного відносно голови представництва «ЦФ ФРІДРІХСТАФЕН АГ» ОСОБА_1 вбачається, що 13.06.2024 року при проведенні документальної планової виїзної перевірки «ЦФ ФРІДРІХСТАФЕН АГ», було встановлено порушення здійснення фінансово-господарських операцій з порушенням п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. 103.4 ст. 103, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 141.4.7 п. 141.4 ст. 141, п. 49.2 ст. 49, п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, здійснення діяльності продуктивного (комерційного) характеру на територіях іноземних держав щодо просування продукції, на які не розповсюджуються положення Конвенції між Україною і Федеративною Республікою Німеччина про уникнення подвійного спадкування стосовно податків на доход і майно та не має права користування податковими пільгами, встановленими цією Конвенцією для представництва та з метою оподаткування в розумінні пп. 141.4.7 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України прирівнюється до платника податку, який проводить свою діяльність незалежно від такого нерезидента. Дане порушення призвело до заниження податку на прибуток за вказаний період, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник адвокат Шкред А.О. просили закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, про що надали письмові пояснення.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Шкред А.О., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення № 2700/АПр/26-15-23-05-37 від 13.06.2024р., копію акту за № 65573/ж5/26-15-23-05-21/26612858 від 13.06.2024р. про результати документальної планової виїзної перевірки «ЦФ ФРІДРІХСТАФЕН АГ», заперечення на Акт про результати документальної планової виїзної перевірки «ЦФ ФРІДРІХСТАФЕН АГ» від 13.06.2024р., подані до Головного управління ДПС у м. Києві, скаргу на податкові повідомлення-рішення від 17.07.2024р. № , № та № , складені ГУ ДПС у м. Києві, суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у відсутності податкового обліку; порушенні керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Відповідно до вимог ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З наданих суду документів вбачається, що ЦФ ФРІДРІХСТАФЕН АГ скористалося своїм правом на оскарження рішення контролюючого органу, у зв`язку з чим 27.06.2024р. звернулося із заперечення на Акт про результати документальної планової виїзної перевірки «ЦФ ФРІДРІХСТАФЕН АГ» від 13.06.2024р., а також із скаргою на податкові повідомлення-рішення від 17.07.2024р. № , № та № , складені ГУ ДПС у м. Києві, до Державної податкової служби України.

Звернення «ЦФ ФРІДРІХСТАФЕН АГ» із скаргою до вищестоящого органу свідчить про неузгодженість податкового зобов`язання та оскарження акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві № 65573/ж5/26-15-23-05-21/26612858 від 13.06.2024р., на підставі якого складено протокол про адміністративне правопорушення № 2700/АПр/26-15-23-05-37 від 13.06.2024р.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини. При цьому закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що окрім акту про результати документальної планової виїзної перевірки «ЦФ ФРІДРІХСТАФЕН АГ», який наразі оскаржується, матеріали справи не містять інших доказів, які були би достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки під «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на викладене, наявні у адміністративних матеріалах докази не є такими, що «поза розумним сумнівом» доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 163-1 ч. 1, 247, 266, 283-284, 287-291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.В. Вишняк