ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2024 Справа №607/15175/24 Провадження №3/607/6603/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

секретаря судового засідання Трембач С. О.,

захисника особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, адвоката Сагайдака В. В.,

розглянувши матеріали, що надійшли із відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працює, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

04 липня 2024 року о 22 год. 52 хв. в с. Великі Гаї, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi 80, р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest DRAGER 6810, тест № 3811, результат огляду 0,50‰ проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

13 серпня 2024 року судом зареєстровані письмові пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Сагайдака В. В. згідно яких, із протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 452713 від 04 липня 2024 року (надалі за текстом - Протокол) ОСОБА_1 не погоджується, оскільки співробітники патрульної поліції безпідставно провели зупинку транспортного засобу та перевірку документів, не надали жодних обґрунтованих пояснень щодо причин перевірки, а тому не мали права здійснювати огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснили низку порушень при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, а також при відеофіксації подій.Так, ОСОБА_1 дійсно перебував у автомобілі, однак факт керування в стані алкогольного сп`яніння не відповідає обставинам справи, в матеріалах справи відсутні належні, необхідні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували факт порушення п. 2. 9 а ПДР.Вважає, що поліцейський, який складав протокол не роз`яснив ОСОБА_1 належним чином та в повному обсязі його права, зокрема право на правничу (правову) допомогу із залученням адвоката при складенні протоколу.Відеозапис подій 04 липня 2024 року розпочинається з того, що співробітники під`їжджають до стоячого на парковці транспортного засобу та завершується під час розмови співробітника патрульної поліції з ОСОБА_1 . Також відеоматеріали не фіксують належним чином причини зупинки та перевірки документів ОСОБА_1 .

Оскільки наявні у матеріалах справи відеоматеріали не містять безперервної фіксації події, тобто відео перерване, це свідчить про те, що відеозапис змінювався (коригувався), що є прямим порушенням Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24 листопада 2015 року №14/1 та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026.

З огляду на те, що відсутній будь-який задокументований чи доведений факт вчинення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, відсутні будь-які інші підстави для зупинки транспортного засобу згідно статті 35 Закону України «Про національну поліцію», у співробітників патрульної поліції не було підстав для зупинки ОСОБА_1 .

Відповідно, огляд співробітників патрульної поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на стан алкогольного сп`яніння є неправомірним. Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 вказаного у оскаржуваній постанові правопорушення в матеріалах справи немає.

А відтак, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, справа № 607/15175/24 про притягнення його до відповідальності за це адміністративне правопорушення - повинна бути закритою.

У судове засідання особа, що притягується до адміністративної ОСОБА_1 не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлений належним чином.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

За таких обставин, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також враховуючи строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, належне повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи та його неявку у судове засідання та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, у силу ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Сагайдак В. В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі з підстав, викладених ним у письмових поясненнях, а також звернути увагу на відеозапис з відео реєстратора службового автомобіля працівників поліції, на якому зафіксовано що водій знаходиться за кермом припаркованого автомобіля, рух не здійснює.

Заслухавши захисника ОСОБА_2 , оцінивши його доводи в сукупності із матеріалами, наданими в обґрунтування протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 серії ААД № 452713 від 04 липня 2024 року, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отож, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена наступними доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 452713 від 04 липня 2024 року;

рапортом помічника чергового відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 квітня 2024 року;

результатами газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARАМ2302 із показником 0,50 ‰;

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2538165 від 04 липня 2024 року;

свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 045408324 чинним до 30 квітня 2024 року;

матеріалами відео фіксації.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП, його об`єктивна сторона може знаходити свій прояв у:

1) керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачі керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння;

3) ухиленні від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Пунктами 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

16 лютого 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2021 року № 1231-IX, яким змінено редакцію частини другої статті 266 КУпАП наступним чином: «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».

Тож після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора, нагрудної камери чи іншого технічного засобу відеозапису.

Так, наявним у справі відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 за кермом паркує автомобіль із увімкненими світловими приборами, що зафіксовано о 22:52:41 (файл «7омаі»). В подальшому працівник поліції підходить до ОСОБА_1 , який перебуває в транспортному засобі за кермом і пристебнутий ременем безпеки, та повідомляє про причину зупинки транспортного засобу, а саме порушення ПДР - несправність підсвітки номерного знаку та просить заздалегідь включати покажчик повороту, на що ОСОБА_1 повідомляє, що зараз перевірить (зафіксовано на 00:00:21 відеозапису з нагрудної камери 1112223). Далі ОСОБА_1 запитує працівників поліції, чи може він після магазину доїхати додому, оскільки проживає неподалік (зафіксовано о 00:00:25 відеозаписом з нагрудної камери 1112223). Натомість, працівники поліції просять надати документи. ОСОБА_1 виконує вимогу працівників поліції, надає документи та відповідає на всі питання щодо технічного стану автомобіля. В подальшому працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 та запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Він погодився та пройшов огляд. Проте, коли ОСОБА_1 повідомили про результат, останній сказав працівникам поліції, що вживав лише енергетик. Працівниками поліції роз`яснено, що у разі незгоди з результатом тесту він може пройти огляд у медичному закладі, запропоновано ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу (зафіксовано на 00:09:19 відеозапису з нагрудної камери 1112223), на що останній відмовився (зафіксовано на 00:09:39 відеозапису з нагрудної камери 1112223). Також ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки та складено протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 просив працівників поліції дати йому копію результату тесту, на що працівники поліції відповіли йому, що нададуть всі копії матеріалів.

Будь-яких повідомлень працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, що автомобіль стояв припаркований біля магазину, ОСОБА_1 не заявляв. Також протягом всього періоду фіксування працівниками поліції події, вказаної у протоколі про адміністративне правопорушення, третіх осіб поряд з транспортним засобом чи у салоні автомобіля не перебувало.

Суд, критично оцінює доводи захисника щодо не роз`яснення ОСОБА_1 його прав та ненадання можливості скористатися правом на правову допомогу, оскільки на 00:09:39 та на 00:09:39 хв. запису водію було зачитано його права, що зафіксовано відеозапису з нагрудної камери 1112223. В протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що останній поставив власноручно підпис. Також на 00:00:11 відеозапису з нагрудної камери 1112223 працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 причину його запинки. З розмови, зафіксованої на відеозаписі, не вбачається, що ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом.

Аналіз матеріалів, наданих в обґрунтування протоколу про адміністративне правопорушення, дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст. 266 КУпАП та приписами Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376.

При цьому слід зазначити, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не містить такого елементу, як причина зупинки транспортного засобу. Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності, що спростовує доводи адвоката Сагайдака В. В.

Тому доводи захисника про незаконність та необґрунтованість дій працівників поліції суд визнає такими, що спрямовані виключно на уникнення ОСОБА_1 від притягнення до адміністративної відповідальності.

За даних обставин, проаналізувавши зібрані докази у справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи вищевикладене, коли ОСОБА_1 , реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, він тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Також суд бере до уваги, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2538165 від 04 липня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Вказана постанова чинна та не скасована.

Указані обставини свідчать про наявність законної підстави зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу та дотримання працівниками поліції вимог закону щодо порядку здійснення такої зупинки.

Відтак, встановивши в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, обираючи адміністративне стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, його вік, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а тому доходить до переконання, що до особи, яка притягається до адміністративно відповідальності слід застосувати стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 401, 130, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч),00 грн, який стягнути в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять),60 грн в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі),00 грн в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області Герчаківська О. Я.