Справа №489/3978/24
Провадження № 33/812/435/24
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 серпня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , представника апелянта - Комунального спеціалізованого монтажно-експлуатаційного підприємства та потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Комунального спеціалізованого монтажно-експлуатаційного підприємства на постанову, яку ухвалив суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коновець М.С. у приміщенні цього ж суду 08 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №415009 від 19 травня 2024 р. водій ОСОБА_1 19 травня 2024 року о 11:20 в місті Миколаєві на перехресті вул. Херсонське Шосе та вул. Г. Свиридова, керуючи транспортним засобом Lexus LX470 р/н НОМЕР_1 , був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою та її змінами, в`їхав на регульоване перехрестя на забороняючий (червоний) сигнал світлофора, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Fiat Doblo, р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по вул. Г. Свиридова на дозволяючий (зелений) сигнал світлофора. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3.б., п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 поліцейський кваліфікував за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не з`явився.

В судове засідання з`явилась представник Комунального спеціалізованого монтажно-експлуатаційного підприємства Губницька-Степанова А.О., яка пояснила, що за наслідками ДТП підприємству було спричинено шкоду внаслідок пошкодження комунального майна, а саме - стойці транспортного світлофора, та надала акт пошкодження комунального майна, дефектний акт, довідку про суму збитків та фото з місця події.

Постановою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124КУпАП, та накладено адміністративне стягнення - штраф в розмірі 850 грн.

Комунальне спеціалізоване монтажно-експлуатаційне підприємство подало апеляційну скаргу на постанову від 08 серпня 2024 року, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124КУпАП, а саме у вчиненні ДТП, яке заподіяло матеріальні збитки цьому підприємству, та стягнути на його користь з ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди 6948 грн. 67 коп. з покладенням на нього судового збору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення потерпілими вказано власника транспортного засобу Fiat Doblo, р/н НОМЕР_2 , та Комунальне спеціалізоване монтажно-експлуатаційне підприємство, представником якого під час розгляду справи долучено документи, які підтверджують, що підприємство є потерпілою особою, але суд, приймаючи спірну постанову, не визнав підприємство потерпілою особою, не встановив у мотивувальній частині постанови цього факту, тоді як ОСОБА_1 пошкодив комунальне майно, власником якого є апелянт, внаслідок чого підприємство зазнало матеріальних збитків, що підтверджується відповіддю Патрульної поліції в Миколаївській області, актом пошкодження комунального майна, довідкою про суму збитків, дефектним актом, фото з місця події. Суд першої інстанції всупереч положень 40 КУпАП самоусунувся від з`ясування вказаних обставин завдання збитків та помилково не прийняв рішення про стягнення збитків на користь Комунального спеціалізованого монтажно-експлуатаційного підприємства в даному провадженні за очевидним та безспірним фактом.

До суду апеляційної інстанції представник апелянта, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися через доступні та наявні у справі засоби зв`язку, про причини неявки суду не повідомили, але від представника апелянта - Комунального спеціалізованого монтажно-експлуатаційного підприємства надійшла заява про розгляд справи за відстутність представника підприємства.

За такого повідомлення учасників провадження є належним, таким, що відповідає вимогам частини 5 статті 294 КУпАП та з урахуванням положень частини 1 статті 268, частини 6 статті 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність учасників справи.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та переглянувши справу в межах цих доводів, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, диспозиція статті 124 КУпАП є бланкетною, тому обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті, внаслідок порушення конкретних правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №415009 від 19 травня 2024 р. за статтею 124 КУпАП через порушення ним вимог підпунктів 2.3 «б», 8.7.3. «е» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила).

Так, згідно пункту 2.3 «б» Правил для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до підпункту 8.7.3. «е» Правил червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали, мають таке значення - забороняють рух.

Постановляючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з доведеності порушення водієм ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3 «б», 8.7.3. «е» Правил і, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

ОСОБА_1 такий висновок суду першої інстанції не оспорює, апеляційну скаргу на постанову судді не подавав.

Апеляційний суд також погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Так, обставини вчинення. адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки суду ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Вказане підтверджується:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №415009 від 19 травня 2024 р., згідно з яким водій ОСОБА_1 19 травня 2024 року о 11:20 в м. Миколаєві на перехресті вул. Херсонське Шосе та вул. Г. Свиридова, керуючи транспортним засобом Lexus LX470 р/н НОМЕР_1 , був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою та її змінами, в`їхав на регульоване перехрестя на забороняючий (червоний) сигнал світлофора, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Fiat Doblo, р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по вул. Г. Свиридова на дозволяючий (зелений) сигнал світлофора. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки;

- схемою місця дорожньої транспортної пригоди до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№415009, на якій відображено розташування двох транспортних засобів - Lexus LX470 р/н НОМЕР_1 , та Fiat Doblo, р/н НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди із зазначенням дорожньої розмітки та знаків, результатів обмірів із прив`язкою їх до сталих об`єктів, місце зіткнення автомобілів. На зворотному боці цієї схеми зазначені пошкодження, які отримані вказаними транспортними засобами;

- письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_1 та водія ОСОБА_2 .

Проаналізувавши наведені фактичні обставини, суд першої інстанції правильно вважав, що внаслідок невиконання ОСОБА_1 , який керував автомобілем Lexus LX470 р/н НОМЕР_1 , вимог пунктів 2.3 «б» та 8.7.3. «е» Правил, який був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, в`їхав на регульоване перехрестя на забороняючий (червоний) сигнал світлофора, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Fiat Doblo, р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по вул. Г. Свиридова на дозволяючий (зелений) сигнал світлофора. Дії водія ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З оскаржуваної постанови вбачається, що судом першої інстанції повно, на підставі оцінених в сукупності та взаємозв`язку доказів, наявних у справі, в межах протоколу про адміністративне правопорушення встановлені фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та всебічно перевірених судом доказах, які отримали відповідну оцінку в постанові суду першої інстанції.

Апеляційний суд не вбачає підстав не погодитись з такими висновками щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому органом поліції правопорушення, тому відхиляє аргументи апеляційної скарги про необхідність скасування постанови судді, оскільки на їх підтвердження будь-яких правових доводів, зокрема щодо невинуватості ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні не наведене.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції мав встановити у постанові факт завдання апелянтові як потерпілому від наслідків ДТП збитків, спричинених від ДТП, їх розмір та стягнути на користь підприємства цю шкоду.

Згідно із ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст.254 КУпАП та ч.1 ст.256 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За такого склад адміністративного правопорушення, обставини, які підтверджують його вчинення, а також наявність шкоди та потерпілих визначається особою, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, та, відповідно, зазначається у цьому протоколі.

Суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах цього протоколу.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № №415009 від 19 травня 2024 р., який складений уповноваженим працівником патрульної поліції щодо водія ОСОБА_1 , не вбачається, що внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил було пошкоджено майно, яке перебуває у власності, користуванні або оперативному управлінні особи, яка подала апеляційну скаргу, - Комунального спеціалізованого монтажно-експлуатаційного підприємства, натомість ця юридична особа зазначена у розділі протоколу «Свідки чи потерпілі» без остаточного визначення правового статусу свідок або потерпілий.

Крім того, у долученій до вказаного протоколу схемі місця ДТП від 19 травня 2024 р. також не зазначено про факти пошкоджень майна заявника, міститься лише перелік пошкоджень, яких внаслідок ДТП зазнали два транспортні засоби.

За такого, оскільки суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 415009 від 19 травня 2024 року та долучених до нього саме уповноваженим поліцейським матеріалів, у суду не було правових підстав вважати в межах саме цього провадження, що Комунальному спеціалізованому монтажно-експлуатаційному підприємству завдано шкоди протиправними діями ОСОБА_1 та яку саме шкоду через не зазначення таких фактів при викладені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення обставин правопорушення. Тобто завдання ОСОБА_1 внаслідок порушення вимог Правил шкоди майну апелянта (його пошкодження) не було інкриміновано ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № №415009, а тому не може бути предметом розгляду у цьому провадженні про притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема і в частині вирішенні питання про стягнення розміру спричиненої шкоди.

Також апеляційний суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Статтею 40 КУпАП врегульовано покладення обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Зокрема, частиною 1 передбачено якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частин 2 та 3 цієї статті коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її.

В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Частиною 5 статті 283 КУпАП передбачено, якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Аналіз вказаних норм права дає підстав для висновку, що вирішення питання про відшкодування винним майнової шкоди саме під час вирішення судом питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення не є обов`язком, а є правом суду, тобто кожного разу вирішується судом окремо в залежності від установлених обставин щодо правопорушення, особи правопорушника, наявних у справі доказів завдання шкоди та її розміру. Тому доводи апеляційної скарги про обов`язок суду вирішити питання про відшкодування завданої підприємству шкоди в межах справи про адміністративне правопорушення ґрунтується на помилковому тлумаченні норм права.

Крім того, наведені у постанові апеляційного суду обставини не є перешкодою для звернення Комунального спеціалізованого монтажно-експлуатаційного підприємства за наявних для цього достатніх підстав із позовом до особи, яку вони вважають винною у спричинені шкоди комунальному майну, в порядку цивільного судочинства.

Проаналізувавши вище наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування постанови Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08 серпня 2024 р. суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Комунального спеціалізованого монтажно-експлуатаційного підприємства залишити без задоволення, постанову Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М.Базовкіна