Справа № 156/828/24
Провадження № 3/156/584/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українки, громадянки України, мешканки: АДРЕСА_1 , без зареєстрованого місця проживання, розлученої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працевлаштованої,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

учасники справи:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвокат Свередюк Ю.А - не з"явилася

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особі роз`яснено,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 965549 від 10.07.2024 року, ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутого до адміністративної відповідальності Іваничівським районним судом Волинської області за аналогічне правопорушення, належних для себе висновків не зробила, та 10.07.2024 року близько 16:45 год ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , повторно вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 : вчинила сварку та висловлювалася нецензурною лайкою.

Констатовано, що такими діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачено за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що на даний час вона вже з"їхала із житла чоловіка і зарах винаймає житло та проживає разом з доньками в м. Нововолинськ. ОСОБА_1 стверджує, що її колишній чоловік ОСОБА_2 перешкоджає їй виховувати спільну доньку, оскільки після візитів до батька, під час повернення дитини додому за місцем її фактичного проживання, ОСОБА_2 провокує ОСОБА_1 на конфлік та одразу ж викликає працівників поліції. Разом з тим, ОСОБА_1 наголосила, що не створює конфліктів, не вчиняє домашнє насильство щодо колишнього чоловіка і не перешкоджає йому спілкуватись. бачитись та піклуватись про їхню доньку На її думку, такими діями та повідомленнями на лінію «102» про вчинення відносно нього домашнього насильства, ОСОБА_2 намагається створити умови для позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої дочки з метою оформлення самостійної опіки над дитиною та відповідно, отримання відстрочки від військової служби. На даний час між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує спір по визначеня місця проживання дитини, який вирішується в судовому порядку. Зазначила, що це все відбувається з його ініціативи,а вона має бажання припинити ці конфлікти та виховувати дітей в спокійній обстановці. Проте, колишній чоловік не має такого наміру, а навпаки докладає зусиль, щоб відібрати у неї дитину. Також. вона вкзала. що неоднразово також викликала поліцію під час їхніх сварок, однак щодо нього вони жоних протоколів не складали. Тепер вирішила, що такого роду конфлікти буде фільмувати на телефон, щоб зафіксувати поведінку чоловіка.

Крім того, 10.09.2024 року від представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Свередюк Ю.А. надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки крім пояснень ОСОБА_2 , жодних доказів вчинення домашнього насильства не надано, а також немає жодних доказів, що ОСОБА_1 виражалася нецензурною лайкою, або що ОСОБА_2 була завдана будь-яка шкода.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - передбачає адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Психологічне насильство в сім`ї насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

ІV. Висновок судді

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, працівниками поліції до матеріалів справи долучено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 965549 від 10.07.2024 року у якому викладі обставини та зміст правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

- рапорт № 5323 від 10.07.2024 року;

- письмові поясненнями ОСОБА_2 від 10.04.2024 року відповідно до яких ОСОБА_1 по приходу з роботи почала з ОСОБА_2 агресивно спілкуватися, вживати в його адресу грубу нецензурну лайку, ображати його словесно, що повторюється неодноразово;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 10.07.2024 року відповідно до яких її колишній чоловік ОСОБА_3 з його батьками висловлювали претензії в її адресу що вона погана мати;

- формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 10.07.2024 року відповідно до якої у кривдника ОСОБА_1 поліцейським визначено низький рівень небезпеки.

Разом з тим, долучену до матеріалів справи копію термінового заборнного припису серії АА № 399971 суд до уваги не приймає, оскільки у такому відсутні відомості про дату винесення такого, не вказано стосовно якої особи такий винесено та на який строк.

На підтвердження повторності скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення надано виготовлену з ЄДРСР копію постанови Іваничівського районного суду Волинської області від 21.03.2024 року у справі № 156/320/24, яка набрала законної сили 01.04.2024 року.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя дійшов таких висновків.

В протоколі відносно ОСОБА_1 працівниками поліції в її діях визначено форму домашнього насильства - психологічна.

Кривдником у ситуації домашнього насильства визнається особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст. 1 згаданого Закону); постраждалою особою є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п. 8 ч.1 ст. 1 наведеного Закону). При цьому суд звертає увагу, що сам факт звернення заявника до органів поліції свідчить про наявність конфлікту між близькими особами та не підтверджує факту вчинення особою домашнього насильства (Постанова Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 761/49109/19 (провадження № 61-9144св20).

Згідно з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 545/744/19 (провадження № 61-13514св19) встановлений факт сварок і непорозумінь між близькими особами на побутовому ґрунті свідчить про наявність конфлікту між ними та не підтверджує факту вчинення особою домашнього насильства.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Отже, як домашнє насильство може бути кваліфіковане не будь-яке виникнення сварок і непорозумінь на побутовому ґрунті між близькими особами, а лише такі діяння фізичного або ж психологічного характеру, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Будь-якими належними і допустимими доказами не доведено наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У справі «Старков та Тищенко (Starkov and Tishchenko) проти Росії» (п.26 рішення від 17.12.2019, заяви № 54424/14 та № 43797/16) Європейський суд з прав людини зауважив, що нездатність національних судових органів отримати свідчення незалежних спостерігачів за оспорюванням подій підірвала загальну справедливість судового розгляду.

З огляду на принцип презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України) всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний достатнім доказом вини особи у цій справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у судді.

Інших доказів, котрі б вказували на скоєння ОСОБА_1 домашнього насильства, співробітниками поліції не надано. Наведене не дозволяє суду «поза розумним сумнівом» дійти висновку щодо винуватості цієї особи в скоєнні домашнього насильства.

Європейський суд з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофеєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) неодноразово зазначав, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення суддею повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин суддя дійшла висновку, що службовими особами територіального органу поліції не доведено наявності у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а тому суддя констатує відсутність правових підстав для притягнення такої до адміністративної відповідальності.

Відтак провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

V. Судові витрати

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя не вбачає підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 9, 38, 247, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Свередюк Ю.А. про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - задовольнити.

Провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та потерпілою особою протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська