ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4451/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 19 червня 2024 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13 червня 2024 року серії ААД № 729854, водій ОСОБА_1 13 червня 2024 року, о 20 год. 05 хв., за адресою: м. Київ, між перехрестями на Дніпровській набережній та просп. М. Бажана, керуючи транспортним засобом «Renault T460», державний номерний знак НОМЕР_1 , з приєднаним до нього напівпричепом «Schmitz», державний номерний знак НОМЕР_2 , перед поворотом праворуч не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку та під час повороту не дотримався безпечного інтервалу до транспортного засобу «Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_3 , що рухався праворуч в попутному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.4; 13.1 ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У режимі відеоконференції брав участь адвокат Матішинець В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , та вказав, що вину останній у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає і вважає, що він не порушив правила дорожнього руху. З приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди пояснив, що ОСОБА_1 рухався прямолінійно, включив правий показчик повороту і здійснював маневр повороту праворуч. Переконаний, що причиною ДТП стало те, що водій автомобіля «Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_3 , не врахував, що ОСОБА_1 , який керував вантажним автомобілем, повертав праворуч з другої полоси (що дозволено правилами дорожнього руху) та прискорився і в момент завершення маневру заїхав у місце, де його неможливо було виявити своєчасно, через що і відбулось зіткнення. У зв`язку з чим вважає, що в матеріалах адміністративної справи не повністю відображено дійсні обставини, а відтак відсутні законні підстави притягнення його клієнта до адміністративної відповідальності.

Адвокат Астрюхін К.А., який діє в інтересах іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, водія автомобіля «Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , пояснив, що дійсно його довіритель у день та час зазначений у протоколі керував автомобілем «Range Rover» рухаючись на вул. Дніпровська набережна у правому ряду, не порушував правила дорожнього руху, позаяк рухався в межах дозволеної швидкості у своїй смузі руху та не міг передбачити, що автомобіль «Renault T460»., знехтуючи безпекою створить ДТП. На підтвердження всього викладеного, надав відеозапис з камер «Безпечне місто» з місця ДТП, тому переконаний про порушення ПДР саме водієм автомобіля «Renault T460». Додатково також вказав, що одразу після ДТП водій ОСОБА_1 визнав свою провину у цій пригоді та був готовий вирішити все одразу, однак в подальшому змінив свою позицію та відмовився компенсувати будь-які збитки.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши адвоката особи яка притягається до адміністративної відповідальності та представника, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 13 червня 2024 року серії ААД № 729854, складений стосовно ОСОБА_1 , схема місця ДТП, пояснення водіїв.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Перш за все, суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката Матішинця В.В. про призначення судової автотехнічної експертизи, оскільки конкретно у цій справі, з урахуванням наданих доказів, необхідності у призначенні експертизи немає, позаяк долучені до матеріалів справи документи надають можливість встановити фактичні обставини справи, оцінити їх у співвідношенні об`єктивних даних з поясненнями сторін, та зробити відповідний висновок про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Одночасно, суддя зауважує, що призначення експертизи може призвести до затягування у розгляді справи, а відтак і затягуванні прийняття рішення у встановлені вимогам КУпАП строк.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з порушенням п. 10.4; 13.1 ПДР.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Перед початком праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух напрямок руху визначено знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою (п. 10.4 ПДР).

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13.1 ПДР).

Водночас вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався.

Як встановлено у судовому засіданні, 13 червня 2024 року о 20 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, між перехрестями на Дніпровській набережній та просп. М. Бажана, відбулась дорожньо транспортна пригода з участі автомобіля «Renault T460», державний номерний знак НОМЕР_1 , з приєднаним до нього напівпричепом «Schmitz», державний номерний знак НОМЕР_2 (під керуванням ОСОБА_1 ) та автомобілем марки «Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_3 (під керуванням ОСОБА_2 ), в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказані обставини не заперечуються учасниками дорожньо-транспортної пригоди та їх представниками.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) у письмових поясненнях вказав, що рухався на вул. Дніпровська набережна по кільцевій дорозі виконуючи маневр повороту праворуч зачепив автомобіль «Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_3 , який знаходився «мертвій зоні». Після зіткнення автомобіль зупинився та викликав працівників поліції.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ( ОСОБА_2 ) у поясненнях зазначив, що рухаючись власним автомобілем «Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_3 , у м. Києві на вул. Дніпровська набережна, у правому ряду направлявся на розв`язку в середньому ряду. У цей час зліва від нього рухався вантажний автомобіль «Renault T460», з приєднаним до нього напівпричепом «Schmitz», який змістився до нього у правий ряд намагаючись підрізати. Коли збагнув, що цей вантажний автомобіль фактично заїжджає у його смугу, одразу почав подавати сигнали, однак водій не зреагував на це, через що довелось притискатись до бровки. Далі вже на повороті вантажівка здійснила зіткнення.

Отже судом з`ясовано, що водій ОСОБА_1 , який рухався у лівій смузі руху, та інший учасник руху ОСОБА_2 , котрий керував автомобілем у правій смузі транспорту, кожен мали намір повернути праворуч з вул. Дніпровська набережна в напрямку проспекту М. Бажана.

Судом під час розгляду справи було відтворено, наданий адвокатом Астрюхіним К.А. (представником ОСОБА_2 ) відеозапис з камер «Безпечне місто» щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13 червня 2024 року.

Переглядом вказаного відеозапису, судом встановлено, що під час ДТП видимість дороги для водія ОСОБА_1 не була обмеженою.

У той же час, водій ОСОБА_2 прямував одночасно з ним у попутному напрямку не здійснюючи при цьому жодних маневрувань.

Тому не заслуговують на увагу твердження адвоката про технічну неможливість бачити побачити автомобіль «Range Rover», через його перебування у т.зв. «мертвій зоні», оскільки «мертва зона» автомобіля це суб`єктивна оцінка дорожньої обстановки водієм, яка вимагає від останнього більш ретельного контролю за цими зонами, в межах яких може перебувати автомобіль.

Також суддя вважає за необхідне наголосити, що ОСОБА_1 керуючи вантажним автомобілем, що відрізняється значними габаритами, зобов`язаний був передбачити, що навіть незначне маневрування з його боку може створити небезпеку для руху та виконуючи поворот мав і міг переконатися у безпечності своїх дій.

Таким чином, з урахуванням досліджених у судовому засіданні матеріалів, суддя висновує, що водій ОСОБА_1 завчасно бачив автомобіль «Range Rover» під керуванням водія ОСОБА_2 , однак порушуючи вимоги ПДР України, не вжив жодних заходів щоб запобігти зіткненню з вказаним автомобілем, не дотримався безпечного інтервалу та фактично при виконанні повороту праворуч, взяв більшу траєкторію повороту і виїхав кузовом на смугу транспорту іншого водія, що і спричинило зіткнення.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу в розмірі, що передбачено цією санкцією, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 124, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 1 700 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО