Справа №333/447/24
Провадження №3/333/628/24
ПОСТАНОВА

30 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., за участі захисника Голіщева В.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Підпорожнянка, Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №000861 від 20.12.2023 року, 20.12.2023 року, о 13-00 год. ОСОБА_1 на річці Дніпро біля тренувального комплексу «Динамо» в Комунарському районі м. Запоріжжя, з берега здійснював протизаконний лов риби «драком» методом багріння. Виловив рибу карась 13 екземплярів, приблизною вагою 0,5 кг, чим заподіяв матеріальної шкоди рибним запасам України на суму 20 553 грн.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст.63 Закону України «Про тваринний світ», п.п.8 п.1 розділу 4 Правил любительського і спортивного рибальства, за що ч.4 ст.85 КУпАП передбачено відповідальність.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, не визнав та пояснив, що дійсно вранці 20.12.2023 року він приїхав в район комплексу «Динамо», розташованого у Комунарському районі м. Запоріжжя та почав рибалити одним звичайним вудилищем з одним гачком №8, на поплавок на черв`яка. У тому місці було багато рибаків. Приблизно о 13-00 год., до водойми приїхав чоловік, який у подальшому до нього підійшов, представився інспектором рибнагляду з прізвищем ОСОБА_2 та попрохав його відійти у бік квадроциклу, на якому останній приїхав. При цьому, ОСОБА_2 взяв у нього садок з наловленою рибу (всього було 13 екземплярів карася). Він виконав вказівку останнього, після чого ОСОБА_2 пояснив, що він ловить рибу забороненими способом. При цьому ОСОБА_2 жодним чином не пояснив суть незаконного лову. Під час складання протоколу він не бачив, що саме було зазначено у ньому, так як його окуляри знаходилися у машині. Після складання протоколу ОСОБА_2 показав пальцем, де необхідно розписатися, що він і зробив, а також написав фразу «з моїх слів записано вірно, мною прочитано». Копію протоколу ОСОБА_2 йому не надавав.

Так як під час вказаних подій інспектор Солодкий О.В. користувався відеокамерою, тому ОСОБА_1 заявив клопотання про витребування в Запорізькому рибоохоронному патрулі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області відеозапис фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.85 КУпАП, а також про допит свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , котрі у той день рибалили поряд з ОСОБА_1 , яке судом було задоволено.

На відповідь витребуваної інформації начальник Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Запорізькій області (Запорізького рибоохоронного патруля) ОСОБА_5 зазначив, що надати відеозапис фіксації правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП суду надати неможливо, тому що на балансі вказаного Управління на сьогоднішній день перебуває лише 7 (сім) відеореєстраторів, а штатна кількість інспекторів 14 працівників, у зв`язку з чим відео фіксація не проводилася. Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектором ОСОБА_2 було здійснено фотознімок за допомогою власного мобільного телефону, а саме: ОСОБА_1 з незаконним знаряддям лову в його руках та виловленою рибою, який надається суду.

Допитаний судом свідком ОСОБА_3 пояснив, що він 20.12.2023 року на річці Дніпро біля тренувального комплексу «Динамо» в Комунарському районі м. Запоріжжя, з берега здійснював лов риби. Поряд з ним ловив рибу ОСОБА_1 на одне вудилище з однім гачком на поплавок. В обідній час до ОСОБА_1 підійшов чоловік, як потім з`ясувалося інспектор рибоохоронного патруля та запропонував ОСОБА_1 відійти до квадроциклу, на якому приїхав вказаний інспектор, на що останній погодився. В той день у місце, де вони ловили з ОСОБА_1 рибу, було багато рибаків: на березі вони стояли майже через кожні 1-2 метра один від одного. Тому, методом багріння ОСОБА_1 не міг навіть теоретично ловити, так як це заважало б іншим рибалкам та останні обов`язкове зробили йому б зауваження.

Свідок ОСОБА_4 під час судового розгляду пояснив, що він зранку 20.12.2023 року на річці Дніпро біля тренувального комплексу «Динамо» в Комунарському районі м. Запоріжжя, з берега здійснював лов риби. Приблизно о 10-00 год., до місця риболовлі під`їхав ОСОБА_1 , який також почав здійснювати лов риби на одне махове вудилище з однім гачком на поплавок. В обідній час до ОСОБА_1 підійшов інспектор рибоохоронного патруля, який у подальшому на останнього склав протокол про адміністративне правопорушення. Методом багріння ОСОБА_1 в той день рибу не ловив.

Після дослідження судом усіх доказів, захисник ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАп за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на таке.

По-перше, дії ОСОБА_1 не були протиправними: останній 20.12.2023 року займався любительським рибальством дозволеним способом добування «вилову» водних біоресурсів (вудкою з берега) та із використанням незабороненого знаряддя лову (вудкою з одним гачком та приманкою) у порядку загального використання водних біоресурсів для особистих потреб, у повній відповідності до приписів, що містяться у розділах ІІ «Умови здійснення любительського рибальства» та ІІІ «Права та обов`язки рибалок» Правил любительського рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 №700 (надалі Правил любительського рибальства). Вудкою з одним гачком та приманкою ОСОБА_1 20.12.2023 року виловив 13 екземплярів риби карась, загальною вагою 0,5 кг. При цьому ОСОБА_1 навіть не порушив норми добування (вилову) дозволених видів водних біоресурсів на одного рибалку-любителя за добу, які не можуть перевищувати 3 кг на добу (відповідно до Додатку №2 до Правил любительського рибальства). Факт любительського рибальства дозволеним способом добування «вилову» водних біоресурсів та із використанням незабороненого знаряддя лову підтвердити допитані судом свідки.

По-друге, жодного умислу (чи необережності) ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не мав, так у останнього для цього не було навіть в наявності такого забороненого знаряддя лову.

По-третє, дії ОСОБА_1 жодним чином не посягають на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління. У справі відсутні матеріали (докази), які б вказували на посягання дій ОСОБА_1 на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління. Уся справа ґрунтується виключно на домислах та суб`єктивній протиправній, безпідставній оцінці фактів головним державним інспектором ОСОБА_2 , який не долучив до матеріалів справи жодного належного та допустимого доказу.

По-четверте, закон не передбачає адміністративну відповідальність за вчинені ОСОБА_1 дії. Як зазначив головний державний інспектор Солодкий О.В. у протоколі №000861, ОСОБА_1 своїми діями нібито порушив п.п. 8 п. 1 розділу 4 Правил любительського і спортивного рибальства. Проте, Правила любительського і спортивного рибальства, що затверджені наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 №19, не містять взагалі підпункт 8 пункту 1 розділу 4. Крайнім підпунктом у пункті 1 розділу 4 даних Правил є підпункт 4.1.4., який дозволяє самостійний лов риби дітям до 16 років тільки з берега. Більше того, вказані у протоколі Правила любительського і спортивного рибальства втратили свою чинність з 09.12.2022 на підставі пункту 2 наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 №700, яким затверджено та введено в дію інші правила, а саме: Правила любительського рибальства. Таким чином, станом на 20.12.2023 року Правила любительського і спортивного рибальства, на які посилався головний державний інспектор Солодкий О.В. при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 , втратили чинність, а відтак відсилання на передбачену ч.4 ст.85 КУпАП відповідальність є незаконним та безпідставним. Протокол №000861 взагалі не розкриває подію і склад адміністративного правопорушення. Відповідальність за ч. 4 ст. 85 КУпАП настає за рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову. Отже, для наявності мінімальних ознак адміністративного правопорушення протокол №000861 має містити зазначення хоча б самого «знаряддя» вчинення правопорушення: чи то вогнепальна зброя, чи то електрострум, чи то вибухові або отруйні речовини або інші заборонені знаряддя лову тощо. Натомість вказаний протокол містить лише таке слово як «драк», яке головний державний інспектор ОСОБА_2 , спираючись на власні суб`єктивні міркування, видає за заборонене знаряддя лову. Проте, чинні на момент складання протоколу №000861 Правила любительського рибальства у розділі «IV. Заборонені знаряддя лову і способи добування (вилову) водних біоресурсів під час здійснення любительського рибальства та інші заборони» взагалі не містять такого знаряддя лову як «драк». З чого він складається, як виглядає та яким чином використовується вказані Правила також не розкривають.

По-п`яте, розрахунок матеріальної шкоди здійснено головним державним інспектором ОСОБА_2 протизаконно та безпідставно. Постановою КМУ від 29.09.2023 №1042 затверджено Такси для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів. Дана постанова містить вичерпний перелік видів водних біоресурсів, за незаконний вилов яких обраховується матеріальна шкода, що заподіюється рибному господарству України. Серед вказаного переліку видів водних біоресурсів відсутня така риба як «Карась», 13 екземплярів якої 20.12.2023 року для власного споживання виловив ОСОБА_1 , і як це зазначено у протоколі №000861. Натомість у постанові вказані інші схожі, але відмінні, види: «Карась сріблястий» та «Морський карась (ласкир)». Таким чином, враховуючи, що у постанові КМУ від 29.09.2023 року №1042 не передбачено розрахунок заподіяної матеріальної школи для такого виду водних біоресурсів як «Карась», робити розрахунок шкоди головний державний інспектор ОСОБА_2 права не мав.

По-шосте, клопотання про стягнення матеріальної шкоди підписано неуповноваженою особою т.в.о. начальника Запорізького рибоохоронного патруля ОСОБА_6 . Відповідно до пункту 14 Положення про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 №229 (із змінами), яке міститься в матеріалах справи, начальник Запорізького рибоохоронного патруля діє на підставі виданої Держрибагентством довіреності. На підтвердження своїх повноважень т.в.о. начальника Запорізького рибоохоронного патруля ОСОБА_7 долучила до матеріалів справи копію довіреності №122-Д від 18.12.2023, строк дії якої визначено: з 22.12.2023 по 04.01.2024. Таким чином повноваження т.в.о. начальника Запорізького рибоохоронного патруля ОСОБА_8 на здійснення певних дій, передбачених довіреністю, у розумінні пункту 14 Положення про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області, закінчилися після 04.01.2024. Разом з тим, матеріали справи №333/447/24 були подані т.в.о. начальника Запорізького рибоохоронного патруля Оксаною Зарубою 15.01.2024 (згідно зі штемпелем вх.№1344), тобто у день, коли видана їй довіреність вже припинила свою дію. Відтак, матеріали справи, зібрані і подані до суду неуповноваженою особою, що надає підстави суду не брати їх до уваги або повернути на доопрацювання. Крім того, опис матеріалів справи не містить підпису, посади та прізвища уповноваженої особи.

Зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, а отже і доводили б винуватість поза розумним сумнівом, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, надані працівниками Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області, враховуючи пояснення ОСОБА_1 та свідків, суддя дійшов до такого.

Нормами статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.4 ст.85 КУпАП настає за рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову.

Отже, для наявності ознак вказаного адміністративного правопорушення матеріали справи мали б містити докази про використання ОСОБА_1 заборонених знарядь лову під час рибальства 20.12.2023 року.

До протоколу про адміністративне правопорушення №000861 від 20.12.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП працівниками Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області було долучено:

- розрахунок матеріальної шкоди;

- опис майна (знарядь лову, іншого майна, плаваючих та інших транспортних засобів, вилучених у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від 20.12.2023 року, згідно якого у ОСОБА_1 вилучено «драк»;

- Акт вилучення водних біоресурсів до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.12.2023 року, згідно якого у ОСОБА_1 вилучена риба виду «карась» у кількості 13 екземплярів, вагою 0,5 кг;

- квитанція про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення від 26.12.2023 року («драк» отримала ст. інспектор Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області Мягка А.А.);

- клопотання про вирішення судом питання щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої рибному господарству України;

- копія довіреності на ім`я ОСОБА_9 від 18.12.2023 року (дійсна по 04.01.2024 року);

- копія наказу «Про внесення змін до Положень про територіальні органи Державного агентства меліорації та рибного господарства України»;

- копія «Положення про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області фотознімки після ДТП, але їхня якість взагалі не надає можливості навіть встановити чи зображені на цих фотознімках учасники ДТП.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,- визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно з положеннями ст.6 ч.1 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Спираючись на ці положення, а також на практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях від 09.06.2011 р. по справі «Лучанінова проти України», від 30.05.2013 р. по справі «Малофєєва проти Росії», від 20.09.2016 р. по справі «Карелін проти Росії», суддя приходить до переконання, що як і у кримінальному провадженні, так і у справі про адміністративне правопорушення, суддя, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В порушення вимог ст.256 КУпАП у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення №000861 від 20.12.2023 року не вказано належного правового акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Так, у зазначеному протоколі вказано, що ОСОБА_1 порушив п.п. 8 п. 1 розділу 4 Правил любительського і спортивного рибальства. Водночас, станом на 20.12.2023 року вказані Правила втратили чинність (з 09.12.2022 року) на підставі пункту 2 Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 №700, яким затверджено та введено в дію інші правила, а саме: Правила любительського рибальства.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення, інспектор Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області Солодкий О.В. не розкрив суті правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , а саме: зазначено, що останній здійснював протизаконний лов риби «драком» методом багріння. Водночас, не зрозумілим є чи відноситься «драк» до забороненого знаряддя лову і яким саме нормативним документом це передбачено. Правила любительського рибальства у розділі «IV. Заборонені знаряддя лову і способи добування (вилову) водних біоресурсів під час здійснення любительського рибальства та інші заборони» не містять такого знаряддя лову як «драк».

Крім того, постановою КМУ від 29.09.2023 №1042 затверджені Такси для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів. Дана постанова містить вичерпний перелік видів водних біоресурсів, за незаконний вилов яких обраховується матеріальна шкода, що заподіюється рибному господарству України. Серед вказаного переліку видів водних біоресурсів відсутня така риба як «Карась», зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення. У зазначеній постанові містяться інші схожі, але відмінні, види: «Карась сріблястий» та «Морський карась (ласкир)».

Вважаю, що порушення, допущені працівниками Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області під час складання протоколу про адміністративну правопорушення відносно ОСОБА_1 має важливе значення в контексті реалізації права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких викладених у суті протоколу адміністративного правопорушення обставин, ОСОБА_1 фактично не має змоги чітко знати від якого саме пред`явленого йому правопорушення необхідно захищатися.

Аналіз наданих до протоколу про адміністративне правопорушення документів свідчить, що фактично відсутні докази, підтверджуючі протиправність діяння ОСОБА_1 .

Так, на чорно-білій копії фотознімку, долученій до листа Запорізького рибоохоронного патруля від 29.02.2024 №10-5-9/394-24, в правій руці ОСОБА_1 проглядається гачок з приманкою, тобто незаборонене знаряддя лову. Вказана фотокопія не відображує чітко предмети та не містить доказів того, що виловлена риба має характерні ушкодження від багріння «драком». Фактично на копії фотознімку зафіксована виловлена риба та у руках ОСОБА_1 дозволений за Правилами любительського рибальства гачок.

До відомостей, зазначених в описі майна (знарядь лову, іншого майна, плаваючих та інших транспортних засобів, вилучених у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності) від 20.12.2023 року, згідно якого у ОСОБА_1 вилучено «драк» та у квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення від 26.12.2023 року («драк» отримала ст. інспектор Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області Мягка А.А.), суд відноситься критично, так як жодним доказом не встановлено факт використання ОСОБА_1 зазначеного знаряддя лову 20.12.2023 року.

В даному випадку інші докази які б у сукупності вказували на винуватість ОСОБА_1 відсутні.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, враховуючи пояснення свідків, викладені обставини, суддя вважає, що по справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні порушення правил рибальства із застосуванням заборонених знарядь лову, тому є усі підстави стверджувати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. За таких обставин провадження і цій справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст.40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Враховуючи, що суд дійшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, тому, відповідно суд не розглядає і питання щодо відшкодування майнової шкоди, зазначеної працівниками Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 85, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод