Справа № 357/6624/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олег Гребінь розглянувши об`єднану справу про адміністративні правопорушення, яка надійшла з полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспортні дані та РНОКПП відсутні в матеріалах справи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.122-4, ст.124 та ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 425178 від 27.04.2024 року: 27.04.2024 року о 21 год. 40 хв. траса М-05 «Київ-Одеса» 98 км, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Peugeout 307» н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснюючи перестроювання з правої смуги в ліву, не надав переваги в русі автомобілю «Peugeout 308» н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись та здійснив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень та завдано матеріальні збитки.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3б, п.10.3 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 425179 від 27.04.2024 року: 27.04.2024 року о 21 год. 40 хв. траса М-05 «Київ-Одеса» 98 км, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Peugeout 307» н.з. НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди та залишив місце ДТП, на порушення встановлених правил перемістив транспортний засіб з місця дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.2.10а, п.2.10в Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 563162 від 28.04.2024 року: 27.04.2024 року о 21 год. 40 хв. траса М-05 «Київ-Одеса» 98 км, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Peugeout 307» н.з. НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди та після дорожньо-транспортної пригоди за його участі вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою огляду з метою визначення стану сп`яніння чи до прийняття рішення щодо звільнення від проведення огляду, чим порушив вимоги п. 2.10є Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2024, справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст.124 та ч.4 ст. 130 КУпАП об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надавав.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

У зв`язку із неявкою ОСОБА_1 в судове засідання, суд також звертає увагу, що у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також суд враховує, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, з якою відкладення розгляду має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію було висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» та «Карнаушенко проти України.»

Тому, враховуючи, що ОСОБА_1 достеменно знав про розгляд справи відносно нього Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, із заявами про відкладення розгляду справи не звертався, а також те, що підстави для відкладення розгляду даної справи відсутні, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши докази, що містяться в справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 425178 від 27.04.2024 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 425179 від 27.04.2024 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 563162 від 28.04.2024 року, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 563163 від 28.04.2024, копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 128691 від 21.04.2024, схему місця ДТП, копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 28.04.2024, письмові пояснення ОСОБА_2 від 27.04.2024, письмові пояснення ОСОБА_1 від 27.04.2024, рапорт від 28.04.2024, відеозаписи, додані до протоколів про адміністративні правопорушення, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 та ч.4 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя зазначає, що положення п.2.3(б) Правил дорожнього руху визначають, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

З пункту 10.3 Правил дорожнього руху слідує, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно до ст.124 КУпАП Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Суддя встановив, що 27.04.2024 року о 21 год. 40 хв. на трасі М-05 «Київ-Одеса» 98 км, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Peugeout 307» н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснюючи перестроювання з правої смуги в ліву, не надав переваги в русі автомобілю «Peugeout 308» н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтись, внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних автомобілів.

Таким чином суддя встановив, що невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п.2.3(б), п.10.3 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тому суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім цього суддя зазначає, що відповідно до п.2.10(а) та п.2.10(в) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди та не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди

Згідно ст.122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Встановлено, що 27.04.2024 року о 21 год. 40 хв. траса М-05 «Київ-Одеса» 98 км, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Peugeout 307» н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП та перемістив транспортний засіб з місця дорожньо-транспортної пригоди, тобто своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10(а) та п.2.10(в) Правил дорожнього руху, тому суддя дійшов висновку, про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Також суддя вказує, що пункт 2.10(є) Правил дорожнього руху регламентує, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Положення ч.4 ст.130 КУпАП визначають, що вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Суддею також встановлено, що 27.04.2024 року о 21 год. 40 хв. траса М-05 «Київ-Одеса» 98 км, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Peugeout 307» н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, після дорожньо-транспортної пригоди за його участі вживав алкоголь, про що особисто вказав працівниками поліції, до проведення уповноваженою особою огляду з метою визначення стану сп`яніння чи до прийняття рішення щодо звільнення від проведення огляду, чим порушив вимоги п. 2.10є Правил дорожнього руху України.

Таким чином суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 та ч.4 ст.130 КУпАП встановлена та підтверджується наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені були судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 та ч.4 ст.130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаних правопорушень.

При призначенні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, його ставлення до вчиненого.

Обставин, що пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також суддя вважає, що слід визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім цього суддя також вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Тому, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП слід остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33, 34, 35, 40-1, 124, 122-4,130, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно із статтею 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь