Справа № 570/6277/23
Номер провадження 3/570/168/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року м. Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №1 (м. Рівне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, працюючого кур`єром в ПАТ "Рівнеобленерго", одруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, паспорт серії НОМЕР_1 від 14.05.1998 р.,

за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

01.12.2023 р. на розгляд до Рівненського районного суду Рівненської області вперше надійшла справа про адміністративне порушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

За змістом наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення від 25.11.2023 року серії ВАВ № 987255 - 11 листопада 2023 р. о 13 год. 20 хв. неповнолітня ОСОБА_2 , 2009 р.н. вчинила дрібне хуліганство, а саме на зупинці громадського транспорту показала непристойний жест водію автобуса ОСОБА_3 . Вказано, що оскільки неповнолітня ОСОБА_2 вчиила дії, за які передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 173 КУпАП, до досягнення 16-річного віку, підлягає адміністративній відповідальності її батько ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

11.12.2023 р. постановою суду матеріали справи повернуто до Відділення поліції №1 (м. Рівне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області - для належного оформлення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення від 25.11.2023 року та матеріали справи не містли достатнього обсягу відомостей та доказів, якими підтверджуються наявність саме хуліганських мотивівв діях в ОСОБА_2 , 2009 р.н.

28.12.2023 р. справа про адміністративне порушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП щодо ОСОБА_1 надійшла на розгляд до Рівненського районного суду Рівненської області повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у вчиненні правопорушення. Пояснив, що за вказаних обставин його дочка ОСОБА_2 , їхала автобусом, водієм якого був ОСОБА_3 , який під час поїдки чіплявся до неї з різними неприємними, принизливими та образливими питаннями, в тому чилі про стан її здоров`я (запитував у 14-річної дитини чи вона не вагітна), щодо способу її життя та спілкування з іншими людьми, до чого ОСОБА_3 взагалі не має жодного відношення. Такі дії ОСОБА_3 , який є дорослим чоловіком, вчиняв щодо неповнолітньої дитини, дівчини, у відсутності її батьків (законних представників) та інших дорослих родичів. Для припинення таких агресивних, образливих та принизливих дій ОСОБА_3 , неповнолітня ОСОБА_2 змушена була вийти із автобуса, та для того, щоб водій ОСОБА_3 зрозумів нерипустимість образливих його звернень та агресивних висловлювань до неповнолітніх, вона показала йому жест рукою. При цьому будь-яких інших дій чи висовлювань в адресу ОСОБА_3 чи інших осіб неповнолітня ОСОБА_4 не вичняла. У даному випадку у неповнолітньої ОСОБА_2 не було умислу на вчинення дій з хуліганських мотивів, а це була форма захисної реакції дитини на образи дорослого стороннього чоловіка. Навпаки ОСОБА_3 після цього, продовжував вести себе агресивно, голосно кричав, погрожувати неовнолітній та висловлювався нецензурною лайкою, що вказує на протиправний характер дій останнього. Вказує, що дії його неповнолітньої дочки ОСОБА_2 були спровоковані саме протиправними діями ОСОБА_3 , та не мали хуліганських мотивів і не були спрямовані на порушення громадського порядку.

До матеріалів справи додано письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 (а.с. 8, 5-6, 7, 14) які за своїм змістом підтверджують пояснення ОСОБА_2 в судовому засіданні та спростовують обставини, з`ясовані з пояснень інших осіб. Показання вказаних свідків є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності. Підстави для сумніву у правдивості таких показань свідків судом не виявлено.

Письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с. 4, 15) підтверджують факт спілкування водія автобуса ОСОБА_3 із неповнолітньою ОСОБА_2 , яка слідувала у громадському транспорті без супроводу своїх дорослих родичів.

На підтвердження своїх пояснень в частині щодо ставлення водія ОСОБА_3 до пасажирів ОСОБА_2 надав копію звернення від 09.01.2024 р. жителів с. Малий Житин Рівненського району Рівненської області (а.с. 18).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 253 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною третьою ст. 184 КУпАП передбачено, що за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють.

Із урахуванням зазначеного, беручи до уваги встановлені обставини справи, в т.ч. із пояснень ОСОБА_1 та письмових документів, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять достатнього обсягу належних та допустимих доказів вчинення його дочкою ОСОБА_2 , 2009 р.н., дій саме із хуліганських мотивів.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися в т.ч. на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначений протокол про адміністративне правопорушення від 25.11.2023 року та матеріали справи не містять достатнього обсягу доказів, якими підтверджуються наявність в діях ОСОБА_2 , 2009 р.н. саме хуліганських мотивів. Із урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять достатнього обсягу належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

При цьому, враховується практика ЄСПЛ, яка визначає, що фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має в суді доводитися, а суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутність складу адміністративного правопорушення. Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 173-2, ст. 280, 283-284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя Таргоній М.В.