Справа № 523/8025/24
Номер провадження 3/523/3443/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушень передбачених ч.5 ст.126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2024 року поліцейським ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №907749 про те, що 27.04.2024 року о 13год.07хв. за адресою: м.Одеса, вул. Героїв Оборони Одеси, 86 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 5 д/н НОМЕР_1 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився на п.в.р. 474490, чим порушив п.2.5 ПДР. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, 01.05.2024р поліцейським ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 907660 про те, що 27.04.2024р о 13год. 07хв. по вул. Гер. оборони Одеси, 86 в місті Одесі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 530», номерний знак НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування, повторно протягом року, чим порушив п.2.1.А ПДР. Зазначене правопорушення, ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року, що підтверджується постановою ЕНА № 1427545 від 12.02.2024 року. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу зазначену у протоколі, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади.

Слід значити, що у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008р. «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, якіберуть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішеннівід 07.07.1989 у справі " ЮніонАліментаріаСандерс С.А. протии Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискоренняп роцедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Справи перебувають у провадженні суду з 13.05.2024р., ОСОБА_1 добре відомо про складання на нього протоколів про адміністративне правопорушення та про направлення їх на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси. При цьому, суд ураховує те, що останній до суду не з`явився, ходом руху справи не цікавився, будь-яких клопотань до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог статей 251,252,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чибуло вчинено адміністративнеправопорушення, чивинна дана особа в йоговчиненні, чипідлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Згідно положення ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохтисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років, та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за ч.1 ст. 130 КУпАП та ч.5 ст. 126 КУпАП, за подію керування ним транспортним засобом 27.04.2024р о 13год. 07хв. по вул. Гер. оборони Одеси, 86, при цьому:

- в одному випадку, за подальшу відмову в проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- в іншому випадку, за повторне керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Суд виходить із того, що суб`єктом правопорушення як за ч.1 ст. 130 КУпАП, так і за ч.5 ст.126 КУпАП, може бути лише особа, яка керувала транспортним засобом.

На підтвердження обставин наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень суду надано:

1) протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №907749 від 27.04.2024 року та серії ААД № 907660 від 01.05.2024 року

З цього приводу суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

2) відеозаписи події з нагрудних відеокамер працівників поліції ПВР 474490 та ПВР 474919

3) письмові пояснення ОСОБА_5 , які надані лише до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши наведене пояснення ОСОБА_5 , суд зазначає, що згідно протоколів ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 13год.07хв., в поясненнях ОСОБА_5 зазначений також час 13год.07хв.

Разом із тим, відтвореним у судовому засіданні відеозаписом події ПВР 474490 та ПВР 474919 підтверджується, що запис події 27.04.2024 року починається з часу 13:05:39, з того що працівники поліції виходять із свого автомобіля та підходять до ОСОБА_1 , який стоїть на вулиці, біля магазину Аврора, та між ним і працівниками поліції починається спілкування, яке продовжується у тому числі на часі 13:07.

З цього приводу, суд констатує, що ОСОБА_1 фізично не міг керувати транспортним засобом у час наведений як у протоколах про адміністративне правопорушення, так і у поясненнях ОСОБА_5 , оскільки в цей час розмовляв з працівниками поліції.

Також суд зазначає, що викликав до судового засідання ОСОБА_5 , для допиту в якості свідка, однак остання до судового засідання так і не з`явилася, причини не явки не повідомила, тому суд критично відноситься до пояснень наведеного свідка події.

Будь-яких інших доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом BMW 5 д/н НОМЕР_1 ) - 27.04.2024 року о 13год.07хв. матеріали справи не містять.

В свою чергу, суд акцентує увагу на тому, що ОСОБА_1 одразу з початку відеозапису події, заперечує керування транспортним засобом, виражає нерозуміння ситуації, обурення.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

За викладених обставин, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом BMW 5 д/н НОМЕР_1 ) - 27.04.2024 року о 13год.07хв. за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Оборони Одеси, 86.

Також, суд зазначає що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №907660 за ч.5 ст. 126 КУпАП, складений не за місцем вчинення правопорушення, разом із протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст, 130 КУпАП, а 01.05.2024 року, тобто зі сплином трьох днів.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи не містять доказів тому, що ОСОБА_1 взагалі повідомлявся про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №907660 за ч.5 ст. 126 КУпАП, а відповідно суд вбачає порушення процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, у тому числі в частині роз`яснення прав особі, забезпечення надання нею пояснень.

Наведені вище обставини породжують у судді сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 та наявності в його діях складу правопорушень, передбачених як ч.1 ст. 130 КУпАП, так і ч.5 ст. 126 КУпАП.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, суд доходить висновку що є недоведеним склад адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з підстав п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись статтями 247,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та за ч. 5 ст.126 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: К.О. Далеко