ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1727/23 Номер провадження 33/814/215/24Головуючий у 1-й інстанції Дністрян О. М. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Батієнка Я.І., на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 червня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 536 гривень 80 копійок судового збору.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 24 квітня 2023 року о 15 годині 30 хвилин по автодорозі «Р-42» біля с. В. Сорочинці Миргородського р-ну Полтавської обл. повторно протягом року керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів. На місці зупинки транспортного засобу огляд ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора «Alkotest 6810» не проведено, від проходження огляду в медичному закладі на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Окрім того, ОСОБА_1 , керуючи за наведених вище обставин транспортним засобом «ВАЗ 21093», н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.12.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на узбіччя, в результаті чого перекинувся у канаву й транспортному засобу було завдано механічні ушкодження.

В апеляційній скарзі адвокат Батієнко Я.І. просить скасувати постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 червня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що ОСОБА_1 не вчиняв ДТП, а механічні пошкодження на його автомобілі виникли раніше, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням алкотестера, який відобразив негативний результат, не відмовлявся від проведення огляду на стан названого сп`яніння в медичному закладі та не отримував направлення до закладу охорони здоров`я, в який поліцейський мав доставити ОСОБА_1 для огляду, оскільки останній був затриманий.

ОСОБА_1 і його представник адвокат Батієнко Я.І., були належним чином повідомлені про місце, дату й час апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явились та заявили клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції заслухав думку ОСОБА_1 та його представника адвоката Батієнка Я.І., на підтримку апеляційної скарги в попередньому судовому засіданні, перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що вона підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доводи адвоката про відсутність доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, позбавлені підстав.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №337630 24 квітня 2023 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21093», н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі «Р-42» біля с. В. Сорочинці Миргородського р-ну Полтавської обл. у порушення вимог п.12.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на узбіччя, в результаті чого перекинувся у канаву й транспортному засобу було завдано механічні ушкодження (а.с.20).

Як убачається з матеріалів справи та не оспорюється учасниками судового провадження, власником автомобіля «ВАЗ 21093», н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 .

Наведені ж вище в протоколі обставини об`єктивно підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічних носіях інформації, якими зафіксовано обставини вчиненого 24 квітня 2023 року ОСОБА_1 ДТП, а саме транспортний засіб «ВАЗ 21093», н.з. НОМЕР_1 , знаходився у канаві в забрудненому стані з елементами вогкої землі на кузові за декілька метрів від автодороги «Р-42» біля с. В. Сорочинці Миргородського р-ну Полтавської обл. Ліве переднє крило та двері з водійської сторони даного транспортного засобу містили нещодавно утворені за своїм виглядом механічні пошкодження, розміщення яких співпадає із характером спричинених автомобілю пошкоджень унаслідок такого виду ДТП. Сам ОСОБА_1 на місці події підтвердив те, що керував цим автомобілем і перекинувся в канаву, оскільки не впорався з керуванням (а.с.12).

Згідно з даними схеми місця ДТП від 24 квітня 2023 року в результаті вчиненого ОСОБА_1 ДТП автомобілю «ВАЗ 21093», н.з. НОМЕР_1 , було спричинено механічні пошкодження дверей із водійської сторони та лівого переднього крила (а.с.21).

Викладені вище докази безперечно доводять факт вчинення ОСОБА_1 ДТП шляхом порушення вимог п.12.1 ПДР України та заподіяння внаслідок цього керованому ним автомобілю, який належить третій особі, механічних пошкоджень, а тому висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є правильним.

Однак висновки місцевого суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість й усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу ж ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених у ст.255 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачено, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

За ч.2 ст.130 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Порядок же проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння унормовано ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП та відповідними їм положеннями п.7 Розділу І, п.1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, відповідно до яких огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди цієї особи на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Приписами 5 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог даної статті КУпАП, вважається недійсним.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №337629 ОСОБА_1 ставилось у вину те, що він 24 квітня 2023 року о 15 годині 30 хвилин по автодорозі «Р-42» біля с. В. Сорочинці Миргородського р-ну Полтавської обл. у порушення вимог п.2.5 ПДР України повторно протягом року керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, координації рухів, та відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі (а.с.1).

Із технічних носіїв інформації, на яких зафіксовано відеозаписи (в тому числі тих, що були витребувані судом апеляційної інстанції з органу поліції для перевірки доводів апелянта) встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ВАЗ 21093», н.з. НОМЕР_1 , 24 квітня 2023 року о 15 годині 30 хвилин по автодорозі «Р-42» біля с. В. Сорочинці Миргородського р-ну Полтавської обл. та подальше вчинення ним ДТП. На вимогу поліції ОСОБА_1 словесно та своїми конклюдентними діями відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою спеціального технічного засобу, умисно затримуючи повітря, не видихаючи в мундштук газоаналізатора об`єм повітря та видихаючи його поза мундштуком. Проте далі ОСОБА_1 не було висунуто поліцейським вимогу щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, при тому, що ОСОБА_1 просив пройти такий огляд у лікарні, на що поліцейський запропонував йому продуття алкотестера на місці події (03:49-04:01 хвилини відеозапису №4 на диску №1 - а.с.12). Після цього поліцією розпочато оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . У відділі поліції ОСОБА_1 також не заперечував щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Що стосується долученого до матеріалів справи направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я від 24 квітня 2023 року, то назване направлення не доводить наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки за своїм змістом не підтверджує відмову ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі й даними безперервної відеофіксації (з моменту прибуття поліції на місце ДТП і до закінчення оформлення матеріалів щодо ОСОБА_1 ) зафіксовано те, що ОСОБА_1 не висувалась вимога щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. При цьому, згадане направлення має виключно організаційно-забезпечувальну функцію, складається поліцейським і не містить, а також не вимагає засвідчення на підтвердження достовірності його змісту підписами інших осіб, у тому числі понятих (а.с.7).

Інших доказів, які би свідчили про те, що ОСОБА_1 було висловлено вимогу щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, поліцією надано не було та матеріали провадження не містять.

Отже, ОСОБА_1 у силу положень ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України, п.7 Розділу І, п.1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, вправі був розраховувати на проходження за вимогою поліцейського огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, від такого огляду не відмовлявся, а навпаки наполягав на ньому. Тому були відсутніми підстави вирішувати питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, без висування йому вимоги щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, яку в силу вимог закону повинен був висунути поліцейський ОСОБА_1 після відмови останнього від проходження огляду з використанням спеціального технічного засобу поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

Незабезпечення ОСОБА_1 можливості пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та невисування вимоги щодо його проведення, не свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки вказане правопорушення наявне і є закінченим у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Натомість, безпідставне непроведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку та процедури перебувало поза межами волевиявлення водія в даному випадку.

Водночас суд апеляційної інстанції зауважує, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності інших належних, допустимих і достатніх доказів у справі не є однозначним доказом і безперечно не підтверджує винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставляться їй у вину, оскільки наведені поліцією в протоколі фактичні обставини вчинення правопорушення мають бути доведені за допомогою інших доказів, які би встановлювали винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в даному провадженні особою, яка склала протокол, зроблено не було.

Таким чином, перевіркою матеріалів провадження встановлено відсутність доказів, які би утворювали достатню підставу для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

За оскаржуваною постановою стягнення на ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП не накладалось, через це зазначене питання підлягає вирішенню судом апеляційної інстанції.

Згідно з вимогами ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Судом апеляційної встановлено, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, ОСОБА_1 вчинив 24 квітня 2023 року, у зв`язку з чим станом на час вирішення апеляційним судом питання про накладення на ОСОБА_1 стягнення закінчився трьохмісячний строк, визначений ст.38 КУпАП.

З огляду на викладене вище, оскаржувану постанову належить скасувати та закрити провадження по справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу вказаного правопорушення. У частині ж притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУПАП слід прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і закрити провадження в цій частині відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Батієнка Я.І., задовольнити частково.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

У частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУПАП прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун