П О С Т А Н О В А

Іменем України

"06" вересня 2024 р. Справа153/1310/24

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В. за участю секретаря судового засідання Гуцол Т.Ю. та захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Менчука М.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що 23.07.2024 о 04 годині 30 хвилин, на залізничній станції «Вапнярка», в напрямку прикордонного знаку №0169, на відстані 50000 метрів від лінії державного кордону України, був виявлений під час спроби незаконного перетину державного кордону України поза пунктом в групі осіб, спільно з громадянином України ОСОБА_2 , чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 23.07.2024, в якій він вказав, що йому відомо про те, що розгляд справи відбудеться в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області, справу просив розглянути без його участі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в порядку ст.268 КУпАП є підстави для розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Менчук М.В. в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 будь-яких спроб перетину кордону не вчиняв. Докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні. Підтримав надані ним письмові пояснення та просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Менчук М.В., надав додаткові пояснення у справі, вх.№5327 від 22.08.2024. вх.№2196 від 09.04.2024. Зазначив, що протокол про адміністративне стягнення, складений стосовно ОСОБА_1 не відповідає дійсним обставинам справи та складений з порушенням чинного законодавства. Відомості, викладені в протоколі про те, що ОСОБА_1 тимчасово не працює, не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 офіційно працевлаштований на посаді провідного дизайнера ТОВ «РУШ». ОСОБА_1 повідомляв про це працівникам прикордонної служби, пред`являючи при цьому наказ Мінекономіки про його бронювання. 23.07.2024 ОСОБА_1 у зв`язку з виконанням трудових обов`язків за займаною посадою потягом їхав з м.Одеса в м.Київ. Від роботодавця в телефонному режимі отримав повідомлення про необхідність повернення в м.Одесу. У зв`язку з цим, біля 02:00 години 23.07.2024 він зійшов з потягу на станції «Вапнярка» з наміром очікування іншого потягу №105 зі сполученням «Київ-Одеса» для слідування в зворотному напрямку. Знаходячись на території залізничної станції, ОСОБА_1 був зупинений працівниками прикордонної служби, які повідомили про необхідність пред`явлення документів, що підтверджують особу. Після цього прикордонники повідомили ОСОБА_1 про те, що на їх переконання він здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України. Однак, він не мав жодного наміру вчиняти будь-якого порушення чинного законодавства. Також є незрозумілим, яким чином працівники прикордонної служби визначили, що ОСОБА_1 рухався у вказаному напрямку. Крім цього, до матеріалів справи не додано схем, на яких зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування відділу прикордонної служби, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів вчинення його ОСОБА_1 . В матеріалах справи наявний рапорт працівника прикордонної служби, в якому зазначено, що « ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , спілкуючись з невстановленою особою в месенджері «Телеграм», отримував відмітки геолокації, по яким рухався для подальшого перетину ДКУ в районі прикордонного знаку 0169, намагаючись у незаконний спосіб потрапити на територію республіки Молдова». Однак, дана обставина не підтверджена жодними доказами. Крім цього, ОСОБА_1 не знайомий з ОСОБА_2 і ніяким чином з ним не пов`язаний. Вперше побачив його в пункті прикордонної служби. ОСОБА_1 не знаходився в смузі місцевості вздовж державного кордону, де встановлено додаткові тимчасові режимні обмеження. Просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, серія ПдРУ №254115 від 23 липня 2024 року; письмові пояснення ОСОБА_1 від 23.07.2024; рапорт старшого ІПС ВМО впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майстер-сержанта ОСОБА_3 ; акт ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з її правами, передбаченими ст.268 КУпАП; копію протоколу про адміністративне правопорушення, серія ПдРУ №254116 від 23.07.2024; копію письмових пояснень ОСОБА_2 від 23.07.2024; копію паспорта громадянина України, серія НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 ; копію тимчасове посвідчення № НОМЕР_2 ; копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; копію витягу із наказу (розпорядження) №230-КП від 05.12.2016; копію витягу із наказу (розпорядження) про переведення на іншу роботу від 09.01.2024; копію наказу №9643 від 16.04.2024; копію витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного; лист Міністерства економіки України, вих.№2701-11/54827 від 29.07.2024, вважаю не доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, виходячи із наступного.

Згідно ст.9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Частина перша ст.204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Частина друга ст.204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першоюцієї статті.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Тобто, в даному випадку, в діях ОСОБА_1 міг бути склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП, за умови вчинення ним будь-яких активних дій, які б свідчили про спробу перетинання ним державного кордону України поза пунктом пропуску.

Згідно матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 23.07.2024 о 04 годині 30 хвилин, перебував на залізничній станції «Вапнярка» в напрямку прикордонного знаку №0169, на відстані 50000 метрів від лінії державного кордону України, однак, вказана обставина не може беззаперечно свідчити про те, що ОСОБА_1 намагався перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску.

ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення під час складання адміністративних матеріалів (а.с.3).

Крім цього, в своїх поясненнях, які наявні в матеріалах справи, інша особа - ОСОБА_2 , зазначає, що «він їх на потязі з м.Одеса до м.Київ. Коли він опинився у вагоні, побачив, що в нього не вистачає 2-х речей: футболки та внутрішнього паспорта громадянина України». Зважаючи на цей факт, він вирішив зійти з потягу та сісти на інший до Одеси, щоб забрати свій паспорт (на його думку він залишився в готелі). Те, що з ним з потягу зійшла ще одна особа, вважає збігом обставин, оскільки він взагалі не знає ту людину» (а.с.7).

Будь-яких доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 23.07.2024 перетинав або здійснив спробу перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску, у групі осіб, спільно з громадянином України ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що доданими до даного протоколу про адміністративне правопорушення матеріалами вина ОСОБА_1 , яка є складовою частиною будь-якого складу правопорушення і має бути обов`язково встановлена при розгляді адміністративних матеріалів, не доведена та не може бути встановлена судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.204-1, 221, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 06.09.2024.

Суддя Р.В. Швець