Номер справи 220/1327/24
Номер провадження 3/220/695/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , солдата, номера обслуги 3 відділення, 3 зенітного артилерійського взводу зенітної артилерійської батареї зенітного ракетно - артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента від 10.12.2008 р. №1153/2008, проходить військову службу у Збройних Силах України у в/ч НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 3 відділення, 3 зенітного артилерійського взводу зенітної артилерійської батареї зенітного ракетно - артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 з 14.08.2023 року.

Згідно зі ст.ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені, розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Поряд з тим, незважаючи на вищевказані вимоги нормативних актів, солдат ОСОБА_1 , 11.06.2024 року знаходився та виконував обов`язки військової служби з ознаками алкогольного сп`яніння на території пункту тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

Приблизно о 17-30 год. 11.06.2024 р. солдат ОСОБА_1 був виявлений на території пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , капітаном ОСОБА_2 та за підозрою перебування в стані алкогольного сп`яніння, в подальшому був доставлений до медичного пункту в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 з метою освідчення на факт вживання алкогольних напоїв або психотропних речовин.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 99 від 11.06.2024 р., складеного за результатами виражених зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння солдата ОСОБА_1 , встановлено, що солдат ОСОБА_1 , за відсутності орієнтації свідомості про що зроблено запис черговим - лікарем ОСОБА_3 , у присутності двох свідків відмовився від обстеження у медичній роті в/ч НОМЕР_1 .

Таким чином солдат ОСОБА_1 діючи умисно, протиправно та всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, о 17-30 год. 11.06.2024 р. знаходився на території пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 ч. 3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, зазначений у протоколі, яке ним було отримане. Причин неявки не повідомив. В матеріалах справи міститься письмова заява ОСОБА_1 , в якій він свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП визнав повністю, просив розглянути справу за його відсутністю. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності порушника.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, присутність особи-правопорушника при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не є обов`язковим, тому суд вважає, можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у скоєному адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про військове адміністративне правопорушення № 76 від 12.06.2024 року, в якому викладені обставини скоєного правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав у повному обсязі;

- письмовими поясненнями самого правопорушника, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до яких він свою провину визнав;

- актом, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 99 від 11.06.2024 р., з якого вбачається, що 11.06.2024 р. о 18:20 год. ОСОБА_1 відмовився від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідків. Висновок підписано лікарем ОСОБА_3 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів від 12.06.2024 року, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 не проведений в зв`язку з відмовою останнього від обстеження. Акт має підпис ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в яких свідки підтверджують, що 11.06.2024 р. було виявлено солдата ОСОБА_1 на території пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. За підозрою перебування в стані алкогольного сп`яніння був доставлений до медичного пункту в/ч НОМЕР_1 для проведення огляну на стан алкогольного сп`яніння. Проте солдат ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у медичному пункті та у медичному закладі відмовився в їх присутності;

- копією військового квитка НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_1 є військовослужбовцем:

- довідкою від 12.06.2024 р. № 1322, виданою командиром в/ч НОМЕР_1 полковником ОСОБА_6 , з якої вбачається, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 12.07.2023 р. по теперішній час.

Частина 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частина 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність військовослужбовців за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 р. №1932-ХІІ зі змінами, особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 17.03.2014 року і по теперішній час на території України діють умови особливого періоду.

Відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє і на теперішній час.

Відтак, станом на день вчинення адміністративного правопорушення 11.06.2024 р. в Україні діє особливий період.

Відповідно до положень нормативно-правових актів, які регламентують порядок проходження військової служби, військовослужбовці виконують обов`язки військової служби цілодобово, окрім випадків, відповідно до яких військовослужбовці тимчасово звільняються від виконання обов`язків військової служби (відпустка, тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Дослідивши надані матеріали, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 будучі військовослужбовцем, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків виконував обов`язки військової служби з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від медичного огляду на стан сп`яніння в умовах особливого періоду, що підтверджено висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 99 від 11.06.2024 р., актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних темничних засобів від 12.06.2024 року та показами свідків.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КпАП України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КпАП України, а саме виконання обов`язків військової з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від медичного обстеження на стан сп`яніння в умовах особливого періоду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 , враховуючи особу правопорушника, який є військовослужбовцем, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався (іншого матеріалами справи не доведено), враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, яким є визнання своєї вини порушником у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд піддає ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у вигляді штрафу, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 172-20 ч. 3 КпАП України, Закону України «Про судовий збір» суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КпАП України та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави на розрахунковий рахунок - UA 0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) - 02895834, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Якішина