ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сидорак Г.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , старшого солдата, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності,-

за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

На розгляді Підволочиського районного суду Тернопільської області перебувають адміністративні матеріали №604/897/24 та 604/899/24 по притягненню до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Оскільки вказані адміністративні матеріали складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення слід об`єднати в одне провадження, присвоївши спільній справі №604/899/24.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №162658 від 16 червня 2024 року, 16 червня 2024 року о 14 год 30 хв водій ОСОБА_1 рухався транспортним засобом ВАЗ2106 по автомобільній дорозі М-30, 170 км, з ознаками алкогольного сп`яніння, зі згоди водія огляд проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер 6820, результат огляду - 1,14%о. Також, огляд проводився в КНП Підволочиська ЦЛ ПСР за допомогою приладу Алкотест 307, результат - 1,03%о. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №162659 від 16 червня 2024 року, 16 червня 2024 року близько 14 год 30 хв на автомобільній дорозі М-30, 170 км, смт Підволочсиьк, будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2023 року. Дії кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судові засідання не з`явився, про дату та час їх проведення був належним чином повідомлений шляхом надіслання на його номер мобільного телефону у мобільний додаток «Viber» повідомлень про викли до суду, а також шляхом надсилання судових повісток на адресу його проживання, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, однак вказані повістки повернулися на адресу суду без вручення, у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З врахуванням вище викладеного, у зв`язку із відсутністю прямої вказівки у ч. 2 ст. 268 КУпАП про обов`язкову присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП у судовому засіданні, а також з врахуванням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступних висновків.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних за ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з п. 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Відповідно до п. 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина п`ята ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність. У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року, із змінами внесеними згідно Постанови Верховного Суду №18 від 19.12.2008 року, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- відомостями, що містяться у протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ №162658 від 16 червня 2024 року, серії ААБ №162659 від 16 червня 2024 року;

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП;

- довідкою начальника СРПП ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 16 червня 2024 року, згідно із якою ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП;

- довідкою начальника СРПП ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 16 червня 2024 року, згідно із якою ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;

- довідкою начальника СРПП ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 16 червня 2024 року, згідно із якою автомобіль марки «ВАЗ-2106», д.н.з. НОМЕР_2 , яким користується та керує ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відомостями ГСЦ МВС власник відсутній;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 16 червня 2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 огляд проводився за допомогою приладу Драгер 6820, результат огляду - 1,14 %о;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 червня 2024 року про направлення на огляд ОСОБА_1 . Огляд проводився у КНП Підволочиська ЦЛ ПСР, за допомогою приладу Алкотест 307, результат огляду - 1,03 %о;

- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QM 1130 083 2, чинне до 10 серпня 2024 року;

- розпискою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 16 червня 2024 року, у якій він зазначає, що отримав від працівників поліції автомобіль ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_3 , та зобов`язався не передавати керування синові - ОСОБА_1 ;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №614951, згідно із якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП;

- висновком КНП Підволочиська ЦЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 червня 2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на час огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- компактдисками з відеозаписами, при перегляді яких вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль ВАЗ під керуванням ОСОБА_1 . При перевірці документів останнього було встановлено, що він позбавлений права керування транспортними засобами, а пізніше в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що вживав алкогольний напій - пиво, а також лікарські засоби, що містять в собі спирт. При перевірці ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було встановлено позитивний результат - 1,14 %о. Із вказаним результатом освідування ОСОБА_1 не погодився, а тому його доставлено до КНП «Підволочиська ЦРЛ» ПСР для проведення повторного огляду, за результатом якого йому було встановлено діагноз «алкогольне сп`яніння» із результатом 1,03 %о.

Оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції встановлено за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обираючи вид та міру стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, які відносяться до грубих порушень ПДР України, як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважає за доцільним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини третьої статті 130 КУпАП у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, яке відповідно до вимог статті 23 КУпАП є справедливим та буде достатнім і необхідним для виховання зазначеної особи.

Крім того, вирішуючи питання щодо обсягу застосованого стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2024 року у справі №607/22379/23, яка набрала законної сили 04 грудня 2023 року, ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами на строк 11 років 1 місяць 7 днів. Отже, станом на 24 липня 2024 року невідбута частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами становить 10 років 5 місяців 18 днів.

Щодо конфіскації транспортного засобу, яка передбачена санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП, то суд зазначає, що відомостей про належність автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції суду не надано, а у довідці начальника СРПП відділення поліції №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, що транспортний засіб «ВАЗ-2106», д.н.з. НОМЕР_2 , власник відсутній, а тому стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, до ОСОБА_1 не застосовується.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КпАП України із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 605,60 грн згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 32, 33, 36, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130, 283, 284 ч. 1 п. 1, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про адміністративні правопорушення №604/899/24 та №604/897/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, об`єднати в одне провадження та присвоїти справі номер №604/899/24 (провадження №3/604/571/24).

ОСОБА_1 (посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_4 , виданого 24 жовтня 2023 року) визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспорного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП шляхом приєднання до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного даною постановою, невідбутої частини адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2023 року у справі №607/22379/23, накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гринень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 20 (двадцять) років 5 (п`ять) місяців 18 (вісімнадцять) днів, без конфіскації транспортного засобу.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першоюстатті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 102000 (сто двох тисяч) гривень в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.Б. Сидорак