Постанова

Іменем України

13 вересня 2024 року

смт Краснопілля

cправа № 578/781/24

провадження № 3/578/481/24

Краснопільський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Косар А. І. розглянув у судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Краснопілля Сумського району Сумської області справу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

особа, щодо якої розглядається справа:

ОСОБА_1 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_2, селище Угроїди Краснопільського району Сумської області, Україна; паспорт громадянина України: документ № НОМЕР_1 виданий 16.12.2019, Орган що видав 5918; РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце роботи: культурний організатор будинку культури; місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , Україна

та установив:

З протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАД № 190851від 02.07.2024 слідує, що 26 червня 2024 року, близько 21:50 год. ОСОБА_1 неналежно виконала свої батьківські обов`язки щодо сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не маючи водійського посвідчення керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила пункт 2 статті 150 Сімейного кодексу України,за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/.

До Протоколу про адміністративне правопорушення додаються:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 009499 від 26.06.2024 стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП;

- письмові пояснення від ОСОБА_1 за 02.07.2024;

- письмові пояснення від неповнолітнього ОСОБА_2 за 02.07.2024;

- копія паспорту на ім`я ОСОБА_1 ;

- копія паспорту на ім`я ОСОБА_2 .

У визначений час на засідання суду ОСОБА_1 не прибула, про час та місце слухання справи повідомлена у визначений законодавством спосіб (sms-повідомлення у мобільний додаток «Viber», ас 12). Клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надійшло.

Відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, не є обов`язковою.

Суддя уважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у ній доказів за правилами статті 268 КУпАП.

Відповідно до вимог стст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відтак, батьки неповнолітнього можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як убачається з матеріалів справи, у складеному протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не зазначено, в чому саме полягає ухиляння останньої від виконання батьківського обов`язку.

Сама по собі обставина, що вона є матір`ю неповнолітньої дитини, складання на її сина ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 ч. 1 КУпАП не становить складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, та не підтверджується належними доказами.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, доходжу висновку, що вину ОСОБА_1 у спосіб, що визначений законодавством, не доведеною, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

Враховуючи зазначені обставини, вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки справа підлягає закриттю, судовий збір, розмір якого визначений пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 184 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 статті 247 цього кодексу у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А. І. Косар