Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1543/24 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Номер провадження №33/4805/805/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Маляренко Тетяни Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 квітня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 03.03.2024 о 00 год 25 хв по вул Сосновського, 44 в м Коростень, керував транспортним засобом "FORD FOCUS", державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду адвокат Маляренко Т.С., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю доказів вчинення адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, вказала, що висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки при складанні протоколу та оформленні матеріалів справи працівниками поліції не долучено жодних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Також зазначила, що відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом у справі, оскільки не містить безперервної фіксації події, що свідчить про його зміну (коригування). Вказала, що уповноваженою особою ОСОБА_1 не було роз`яснено права передбачені ст.ст.55,56,59,63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а розписка про роз`яснення прав та обов`язків і розписка про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, складені за межами оформлення адміністративного протоколу та містять неправильну дату події, що вказує на неналежність цих доказів. Звернула увагу, що направлення на огляд оформлено з порушенням вимог чинного законодавства та матеріали справи не містять відомостей про вручення ОСОБА_1 такого направлення, а так само - протоколу про адміністративне правопорушення та другого примірника акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, внаслідок чого такі докази є неналежними і недопустимими. Вважає, що дії поліцейських при оформленні адміністративних матеріалів не відповідали вимогам закону, крім того ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Належним чином повідомлені про місце і час судового засідання ОСОБА_1 та його захисник Маляренко Т.С. до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких клопотань на адресу суду не направляли.

За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у закладах охорони здоров`я.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 760022 від 03.03.2024 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 03.03.2024 о 00 год 25 хв по вул Сосновського, 44 в м Коростень, керував транспортним засобом "FORD FOCUS", державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння чим порушив п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд проводився на місці зупинки, проба позитивна 0,49‰ (а.с.2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.03.2024 року (а.с.5); роздруківкою тесту на алкоголь з приладу Alcotest Drager 6820, з якої вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат позитивний 0,49 ‰ проміле (а.с.7); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (з результатом огляду 0,49%) (а.с.8); рапортом поліцейського СРПП Коростенського РУП в Житомирській області Цапко І. від 03.03.2024 року (а.с.10); відеозаписом події (а.с.11).

Суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Даний доказ відповідає вимогам ст.251 КУпАП, є належним і допустимим, оскільки не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи.

Вбачається, що ОСОБА_1 добровільно без примусу працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager 6820, який показав результат, що перевищує норму, - 0,49 ‰ проміле алкоголю в крові. Водій заперечень щодо отриманих результатів проведеного огляду не виказував, на направленні його до медичного закладу не наполягав. Також, ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом протоколу, який складений у його присутності, від підпису у якому він відмовився. Водія відсторонено від керування транспортним засобом.

Апеляційний суд вважає, що порушень вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, які б могли бути підставою для визнання огляду недійсним працівниками поліції не допущено.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Доводи захисника стосовно невручення ОСОБА_1 направлення на огляд на правильність висновків суду не впливає, оскільки огляд в закладі охорони здоров`я проводиться за умови незгоди водія з результатами огляду, проведеного з використанням спеціальних технічних засобів, чого в даному випадку встановлено не було (ч.3 ст.266 КУпАП).

Посилання захисника на відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем є безпідставними, оскільки останній ніяких заперечень з цього приводу не виказував, навпаки підтвердив цей факт під час ознайомлення його з протоколом про адміністративне правопорушення. Зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 була обумовлена необхідністю перевірки транспортного засобу, який рухався під час комендантської години, про що було повідомлено водія.

Доводи захисника щодо не роз`яснення ОСОБА_1 працівником поліції при складанні протоколу прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не призвело до неможливості останнього скористатися наданими йому законом правами під час розгляду справи судом та не виключає його винності у інкримінуємому йому правопорушенні. Крім того, останній повідомив працівника поліції, що йому відомі його права.

Описка у даті складення акту огляду та розписок не спростовує події та її обставин, об`єктивно зафіксованих відеозаписом та іншими процесуальними документами.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

В той же час, з оскаржуваної постанови вбачається, що з ОСОБА_1 на користь держави постановлено стягнути судовий збір в сумі 605,60 грн, хоча останній відповідно до посвідчення серія НОМЕР_2 від 21.12.2020, є особою з інвалідністю другої групи з дитинства по зору (а.с.37), а тому, на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору.

У відповідності до п.4 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу адвоката Маляренко Т.С. задовольнити частково, постанову суду першої інстанції змінити в частині стягнення судового збору.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Маляренко Тетяни Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Виключити із резолютивної частини постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 квітня 2024 року вказівку суду про стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави в сумі 605,60 грн.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич