Справа № 216/7905/23
провадження 3/216/160/24
ПОСТАНОВА

іменем України

01 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працівник АТ «КЗРК», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

09 листопада 2023 року о 18 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинив дії психологічного і фізичного характеру відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, образливими словами, штовхав та викручував руки, чим скоїв домашнє насильство психічного та фізичного характеру та порушив, вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що не застосовував насильство щодо сина, а лише намагався його заспокоїти тримаючи за руки, оскільки в того почалась істерика, через те, що його мати викликала поліцію.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Булгаков В.С. в судовому засіданні просив провадження у справі закрити, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173 КУпАП.

Законний представник малолітнього потерпілого, його мати ОСОБА_3 в судовому засіданні просила притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо сина, пояснила, що її чоловік ОСОБА_1 вже декілька років знущається над їх спільним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залякує його, щоб зламати його непокору. 09.11.2023 після повернення з роботи її чоловік почав сварку із сином, в ході якої викручував дитині руки, штовхав, його ображав словесною лайкою, заштовхував головою до мийки й обливав водою. Це продовжувалось тривалий час, приблизно годину і заспокоїти чоловіка їй не вдавалось, внаслідок дій чоловіка дитина намагалася випригнути у вікно. Також вона тричі телефонувала свекрусі, щоб та втрутилась в конфлікт і заспокоїла ОСОБА_1 , але та не прийшла, після чого вона викликала поліцію. Також зазначила, що дитина настільки залякана батьком, що боїться вийти з прибудинкової території на вулицю, протиправна поведінка батька щодо сина продовжується і на час розгляду справи у суді.

Свідок ОСОБА_4 , інспектор СПДН ВП Криворізького РУП ГУНП, в судовому засіданні пояснив, що 09.11.2023 прийшов до будинку родини ОСОБА_5 за викликом до поліції про домашнє насильство. В будинку також була матері ОСОБА_1 ОСОБА_6 , яка пояснила, що між батьком та малолітнім сином був конфлікт. Також він опитав сусідку родини, яка пояснила, що відбувся конфлікт, і такі випадки доволі часто у цій родині відбуваються. Дитина знаходилась в дуже емоційному стані.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 , і бабусею малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 09.11.2024 між сином та онуком стався конфлікт, її невістка телефонувала їй та просила прийти, однак вона не змогла одразу прийти за станом здоров`я. Вона прийшла до сина вже після сварки. Їй стало відомо, що спочатку відбувся конфлікт між її сином та онуком, після чого дитина вже сперечалась з мамою через те що невістка викликала працівників поліції.

Всилухавши ОСОБА_1 , його захисника, законного представника малолітного потерпілого, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним порушенням відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП визначається вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Дитина, яка постраждала від домашнього насильства (постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства (стаття 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

При цьому п.п.14 та 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Крім того, статтею 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані поважати дитину, забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Статтею 10 Закону України «Про охорону диниства» встановлено, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного правомочною посадовою особою у встановленому законом порядку,

- рапортом інспектора чергового Криворізького РУП ГУНП України в Дніпропетровській області, яка прийняла заяву про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 щодо його сина ОСОБА_2 ,

- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.11.2023 за заявою законного представника малолітнього потерпілого матері дитини ОСОБА_3 ;

письмовими поясненнями законного представника малолітнього потерпілого матері дитини ОСОБА_3 про вчинення батьком насильства над дитиною.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 , щодо невизнання ним вини, вважаючи його пояснення формою захисту та спробою уникнути адміністративної відповідальності, оскільки його пояснення спростовуються наданими в судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , законного представника матері дитини ОСОБА_3 , а також письмовими матеріалами справи.

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та доведеність його вини.

При призначенні міри адміністративного стягнення суддя враховує характер вчинення правопорушення та особу правопорушника і вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173-2, 247, 283-285 КУпАП суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн 60 к. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Бутенко