Справа №519/1132/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2024 м.Южне

Суддя Южного міського суду Одеської області Москаленко І.О. при секретарі Онопрієнко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , депутата VIII скликання Южненської міської ради та директора Комунального підприємства «Водопостачання та каналізація»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та 2 ст.172-7 КУпАП,-

за участю:

прокурора Доброславської прокуратури Одеської області Вяткіної С.П.,

Особи, що притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

Адвоката Стаценко В.М. (свідоцтво на право адвокатської діяльності №002992 від 19.04.2017),

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обставин правопорушення, яке пред`являлось особі у протоколі.

1.Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 31.07.2024 року №1268, ОСОБА_1 29.03.2024 року будучи депутатом VIII скликання Южненської міської ради Одеського району Одеської області, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, достовірно знаючи, що в його інтересах приймається рішення Южненської міської ради Одеського району Одеської області №1663-VIII від 29.03.2024 «Про внесення змін і поповнень до рішення Южненської міської ради від 25.02.2021 року №203-VIII з п 25.02.2021 «Про встановлення порядку оплати праці керівників комунальних підприємств Южненської міської територіальної громади», не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час засідання ради, на якій розглядалось відповідне питання, тобто навмисно порушив ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

2.Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 31.07.2024 року №1269, ОСОБА_1 29.03.2024 року будучи депутатом VIII скликання Южненської міської ради Одеського району Одеської області, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, достовірно знаючи, що в його інтересах приймається рішення Южненської міської ради Одеського району Одеської області №1663-VIII від 29.03.2024 «Про внесення змін і поповнень до рішення Южненської міської ради від 25.02.2021 року №203-VIII з п 25.02.2021 «Про встановлення порядку оплати праці керівників комунальних підприємств Южненської міської територіальної громади», вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час засідання ради, на якій розглядалось відповідне питання, тобто навмисно порушив ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме вчинення особою дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

3.Постановою Южного міського суду Одеської області від 21.08.2024 адміністративні матеріалами за протоколами №1268 та №1269 від 31.07.2024 року були об`єднані в одне провадження, а справі присвоєно № 519/1132/24.

Повідомлення сторін і судовий виклик, позиції сторін у справі.

4.Усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання.

5.Постановою Южного міського суду Одеської області від 16.08.2024 було задоволено клопотання адвоката Стаценка В.М. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

6.12.08.2024 від ОСОБА_1 надійшли заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, де ОСОБА_1 зазначив, що він не повідомляв про наявність реального конфлікту інтересів, адже рішення Южненської міської ради Одеського району Одеської області №1663-VIII від 29.03.2024 «Про внесення змін і поповнень до рішення Южненської міської ради від 25.02.2021 року №203-VIII з п 25.02.2021 «Про встановлення порядку оплати праці керівників комунальних підприємств Южненської міської територіальної громади» не призвело до збільшення заробітної плати його як директора КП «Водопостачання та каналізації» і взагалі зміни, які були прийняті рішенням №1663-VIII від 29.03.2024 не стосувалися КП «Водопостачання та каналізації». Тобто, у нього не було майнового інтересу при голосування за вищезазначене рішення, відповідно не було підстав повідомляти про наявність реального конфлікту інтересів.

7.У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав з підстав зазначених вище.

8.Адвокат просив суд закрити провадження на підставі ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

9.Прокурор у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст.172-7 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу.

Обставини встановлені судом та докази на підтвердження таких обставин.

1. Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно є депутатом VIII скликання Южненської міської ради Одеського району Одеської області відповідно до рішення №01-VIII від 13.11.2020 «Про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів Южненської міської ради VIII скликання», тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

2.Відповідно до розпорядження Южненської міської ради Одеського району Одеської області №42/10-01 від 20.02.2024 ОСОБА_1 призначено на посаду директора КП «Водопостачання та каналізації». Тим же розпорядженням наказано начальнику відділу персоналу підготувати контракт з ОСОБА_1 .

3.29.03.2024 було прийнято рішення Южненської міської ради Одеського району Одеської області №1663-VIII «Про внесення змін і поповнень до рішення Южненської міської ради від 25.02.2021 року №203-VIII з п 25.02.2021 «Про встановлення порядку оплати праці керівників комунальних підприємств Южненської міської територіальної громади» (далі рішення 1663). ОСОБА_1 приймав участь у голосуванні та проголосував «за».

4.Згідно обґрунтування до проекту рішення 1663, необхідність внесення змін і поповнень до рішення Южненської міської ради від 25.02.2021 року №203-VIII з п 25.02.2021 «Про встановлення порядку оплати праці керівників комунальних підприємств Южненської міської територіальної громади» шляхом викладення його в новій редакції виникла у зв`язку з прийняттям змін та доповнень до положення Галузевої угоди між Державним агентством автомобільних доріг України і Профспілкою працівників автомобільного транспорту та шляхового господарства України на 2020-2022 роки, яким вилучено цифровий вигляд мінімальної тарифної ставки працівника основної процесії.

5. ОСОБА_1 не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів при голосування за рішення 1663, хоча доказів зазначеного матеріали адміністративної справи не містять, ОСОБА_1 цей факт не заперечував у судовому засіданні.

6.Додатком 2 до рішення 1663 встановлено показники для визначення розміру посадового окладу керівника комунального підприємства Южненської МТГ залежно від середньооблікової чисельності працівників в еквіваленті до повної зайнятості за рік , у кратності до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії, а саме: до 20 осіб кратність 3, 21-30 осіб кратність 3,5, 31-35 осіб кратність 4, 36-85 осіб кратність 4,5, 86-135 осіб кратність 5, 136-195 осіб кратність 5,5, 196 та більше осіб кратність 6.

7.Судом встановлено, що до прийняття рішення 1663 чинним було рішення Южненської міської ради Одеського району Одеської області №1090-VIII від 28.10.2022 «Про внесення змін і поповнень до рішення Южненської міської ради від 25.02.2021 року №203-VIII з п 25.02.2021 «Про встановлення порядку оплати праці керівників комунальних підприємств Южненської міської територіальної громади», яким також було встановлено показники для визначення розміру посадового окладу керівника комунального підприємства Южненської МТГ залежно від середньооблікової чисельності працівників в еквіваленті до повної зайнятості за рік, у кратності до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії, а саме: до 20 осіб кратність 3, 21-30 осіб кратність 3,5, 31-35 осіб кратність 4, 36-85 осіб кратність 4,5, 86-135 осіб кратність 5, 136-195 осіб кратність 5,5, 196 та більше осіб кратність 6.

8.За результатом аналізу та порівняння редакцій рішення 1663 та попереднього рішення 1090, судом встановлено, що єдиною відмінністю між текстами, а відповідно і єдиною внесеною зміною до порядку оплати праці керівників комунальних підприємств Южненської міської територіальної громади, є виключення фрази «на 01.12.2021-6302,00 грн » з пункту 11 Додатку 2 ЮМКП «ЮЖТРАНС» водій автотранспорту, МАЗ ПМ- 533701 мін. посадовий оклад (ставка) працівника основної професії згідно додатку 7 до Галузевої угоди у сфері автомобільних доріг.

9.Більш того, первинна редакція рішення Южненської міської ради від 25.02.2021 року №203-VIII з п 25.02.2021 «Про встановлення порядку оплати праці керівників комунальних підприємств Южненської міської територіальної громади» також встановлювала показники для визначення розміру посадового окладу керівника комунального підприємства Южненської МТГ залежно від середньооблікової чисельності працівників в еквіваленті до повної зайнятості за рік, у кратності до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії, а саме: до 20 осіб кратність 3, 21-30 осіб кратність 3,5, 31-35 осіб кратність 4, 36-85 осіб кратність 4,5, 86-135 осіб кратність 5, 136-195 осіб кратність 5,5, 196 та більше осіб кратність 6.

Положення закону, яким керувався суддя та висновки судді.

1.Відповідно до ст. 1 КУпАП, Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

2.Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

3.Відповідно до ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, в той же час відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

4.Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

5.У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

6.Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зокрема з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

7.За нормою ст. 8 Конституції України - в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини, тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено «поза розумним сумнівом», на підставі належних та допустимих доказів, із дотриманням встановленої законом процедури.

8.Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України, зазначено в ст. 14 цього Закону.

9.Принцип «поза розумним сумнівом» сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України». Так, у відповідності до цього рішення, доказування зокрема має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

10.Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена ст. 62 Конституції України.

11.Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 році, передбачено, що кожен кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

12.Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

13.Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22грудня2010рокузаN23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1КУпАП (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

14.В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

15.Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії» від 30 травня 2013 року, «Малиге проти Франції» від 23 вересня 1998 року, «Озтюрк проти Германії» - ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції. Крім того у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

16.Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

17.Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені уп.п.1,2ч.1ст.З цього Закону,зобов`язані:1)вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;2)повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі-Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3)не вичиняти дій тане приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

18.Згідно ч. 1 ст.1 цього Закону - потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

19.Отже, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. А відтак, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

20.Для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

21.У протоколах про вчинення адміністративного правопорушення 1268 та 1269 від 31.07.2024 зазначається про те, що під час виконання повноважень депутата VIII скликання Южненської міської ради Одеського району Одеської області в ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом, вираженим в можливості впливати на розробку рішення щодо своїх умов праці як директора КП «Водопостачання та водоканалізація», наявним майновим інтересом зумовленим можливістю у подальшому отримувати заробітну плату на посаду директора КП «Водопостачання та водоканалізація» в більшому розмірі.

22.Водночас, судом встановлено, що рішенням 1663 не було змінено порядок оплати праці керівників комунальних підприємств Южненської міської територіальної громади, також не зазнали змін показники для визначення розміру посадового окладу керівника комунального підприємства Южненської МТГ. Матеріали адміністративної справи не містять жодного доказу, що ОСОБА_1 у результаті голосування за рішенням 1663 став отримувати заробітну плату у більшому розмірі. Отже, суду не надано доказів на підтвердження наявного майнового (приватного) інтересу особи від час голосування за рішення 1663, а відповідно наявності реального конфлікту інтересів.

23.Більш того, формулювання у протоколі об`єктивної сторони правопорушення як «можливість у подальшому отримувати заробітну плату в більшому розмірі» призводить до висновку, що особі у провину ставиться неповідомлення про потенційний конфлікт, а не реальний. Реальний конфлікт інтересів характеризується наявністю у правопорушника факту приватного інтересу, який є чітко сформульованим та визначеним, а потенційна можливість у майбутньому отримати заробітну плату в більшому розмірі не створює реальний конфлікт інтересів у момент вчинення дії чи бездіяльності.

24.Частиною 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено відповідальність саме за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; частиною 2 ст. 172-7 КУпАП - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Таким чином, у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Разом з тим в діяннях особи, щодо якої було складено протоколи, повинна існувати суб`єктивна сторона правопорушення у формі умислу, що є невід`ємною складовою частиною складу умисного правопорушення взагалі.

25.Диспозиції вищевказаних норм є бланкетними і лише описують безпосередньо самі правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

26.Голосування ОСОБА_1 за рішення 1663, не створює реальний конфлікт інтересів в розумінні ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». Сама по собі назва нормативно правового акту «Про порядок оплати праці керівників комунальних підприємств Южненської міської територіальної громади» не свідчить про наявність у особи реального конфлікту інтересів, а факт суперечності між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями, а також, що така суперечність реально вплинула на об`єктивність або неупередженість рішення прокурором в судовому засіданні не доведена. Жоден з інших доказів, наявних в матеріалах справи, долучених до протоколів про адміністративні правопорушення та досліджених в судовому засіданні, не спростовує наведених вище висновків суду та не доводить поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях.

27.Судом встановлено, що уповноваженою особою, яка склала відповідні протоколи, не надано доказів, що ймовірний приватний інтерес суперечить службовим/представницьким повноваженням, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, зокрема не встановлено, що дії ОСОБА_1 були необ`єктивними або упередженими, та що її рішення завдало шкоди інтересам інших осіб чи він отримав від цього майнову вигоду.

28.Предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст. 172-7 КУпАП є доведеність тієї обставини, що приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання нею службових чи представницьких повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічними, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення. При цьому доведення достатніми доказами обставин чітко визначеної суперечності є обов`язковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме й про відсутність складу адміністративного правопорушення. Самі по собі протоколи про адміністративні правопорушення не можуть бути беззаперечними доказами вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у них дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

29.За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 року у справі за №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі за №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106).

30.У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

31.Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

32.Суд зазначає, що вказані та досліджені судом докази у своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

33.У відповідності до положень ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

34.В даному випадку, суд вважає, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч. 1, 2 КУпАП відсутній, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - підлягає закриттю.

35.Керуючись ст. ст. 7, 9, 36, 40-1, 172-7, 245, 247, 251, 252, 255, 256, 276, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1.Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч. 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

2.Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Южний міський суд Одеської області протягом 10 днів з дня її винесення, а у випадку проголошення лише вступної та резолютивної частин постанови, в той же строк з дня отримання повного тексту постанови.

3.Повний текст постанови виготовлено та підписано 22.08.2024 року.

Суддя Южного міського суду Одеської області Інна МОСКАЛЕНКО