Справа№464/3570/24
пр.№ 3/464/1551/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2024 суддя Сихівського районного суду м.Львова Дулебко Н.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №320121 від 07.05.2024, ОСОБА_1 , будучи раніше притягнутою до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, 07.05.2024 о 13:20 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно сестри ОСОБА_2 психологічне насильство, а саме словесно ображала та погрожувала, чим змусила останню відчути психологічні страждання.

Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 обставини, викладені у протоколі, заперечила та надала показання про те, що 07.05.2024 повернулась до квартири, однак не змогла потрапити до такої через безлад у спільному коридорі, вчинений ОСОБА_2 та її співмешканцем ОСОБА_3 . З приводу цього, висловила свої зауваження, у зв`язку з чим останніми було здійснено виклик поліції. Здійснила відео фіксацію такої події. Психологічного насильства щодо сестри ОСОБА_2 та її співмешканцем Хом`яка не вчиняла. Окрім цього, між нею на ОСОБА_2 виникають непорозуміння щодо виконання останньою мирової угоди та поділу квартири.

Захисник Детинич П.І. під час розгляду справи зазначив, що доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП не надано та матеріали справи таких не містять, відтак просив провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Долучений до матеріалів справи відеозапис містить зафіксовані обставини події, а емоційне в висловлювання ОСОБА_1 не носить зневажливий характер, жодних образ нецензурного характеру не було.

Потерпіла ОСОБА_2 надала показання про те, що 07.05.2024, перебуваючи у кімнаті спільно з ОСОБА_4 , почула крики ОСОБА_1 . Оскільки ОСОБА_3 ремонтував техніку, внаслідок чого речі знаходились у спільному коридорі, пояснила останній, що безлад прибере. Натомість ОСОБА_1 продовжувала голосно кричати, нецензурно виражалася до ОСОБА_3 , у зв`язку з чим викликала поліцію. Внаслідок таких дій не могла продовжити роботу, вона та її цивільний чоловік відчули психологічний тиск.

Заслухавши показання учасників розгляду, оглянувши матеріали справи, встановлено наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Так, стаття 173-2 КУпАП за своїм змістом є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 173-2 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства, зокрема Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Крім цього, психологічне насильство полягає у діяннях, спрямованих на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У протоколі про адміністративні правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинила відносно своєї сестри ОСОБА_2 психологічне насильство, що полягало у словесних образах та погрозах в сторону потерпілої, які змусили останню відчути психологічні страждання.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Разом з тим, в ході розгляду справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, за викладених у протоколі обставинах. З долученого до матеріалів справи відеозапису не встановлено факту психологічного насильства ОСОБА_1 щодо сестри ОСОБА_2 . Інші докази на підтвердження зазначених у протоколі обставин відсутні.

Враховуючи наведене, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно закрити.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Дулебко Н.І.