ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

06 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 685/500/24

Провадження № 33/4820/550/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., перевіривши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 ч.1 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 153,00 грн. та повернуто для належного оформлення до Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області протокол про притягнення ОСОБА_1 серії ААД №255319 від 27 квітня 2024 року за ст. 126 ч.5 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 255319 від 27.04.2024 року, 27 квітня 2024 року о 19 год. 42 хв. в с.Коров`є по вул. Заводська, ОСОБА_1 керував мопедом ALPHA ZS50F, д.н.з. не зареєстрований, повторно протягом року, не маючи права керування таким видом транспортного засобу, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії у встановленому законом порядку в сервісному центрі МВС України. Правова кваліфікація за ст. 126 ч. 5 КУпАП.

27 квітня 2024 року о 19 год. 42 хв. в с.Коров`є по вул. Заводська, ОСОБА_1 керував мопедом ALPHA ZS50F, не зареєстрованим, не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яка була подана останньому за допомогою увімкнених проблискових маячків червоного та синього кольорів та увімкненням спеціального звукового сигналу. Цим він порушив вимоги п. 2.4 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-2 ч.1 КУпАП.

Згідно ст. 36 КУпАП провадження №3/685/371/24 об`єднане з провадженням №3/685/370/24.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року та скасувати постанову суду в частині повернення для належного оформлення до Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області протокол про притягнення ОСОБА_1 серії ААД №255319 від 27 квітня 2024 року за ст. 126 ч.5 КУпАП, а справу в цій частині закрити.

В обґрунтування своїх доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 зазначав, що пропустив його з поважних причин, оскільки в судовому засіданні була оголошена лише резолютивна частина постанови суду, а із повним тестом даної постанови суду він ознайомився лише 23 липня 2024 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення слід відмовити, а апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала з наступних підстав.

Відповідно до статті 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови суду першої інстанції у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що у кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі статті 289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.

За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього можливості реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

Крім того, нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту винесення постанови.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, оскаржувана постанова була постановлена 20 червня 2024 року суддею Теофіпольського районного суду Хмельницької області. Під час проголошення резолютивної частини постанови суду, був присутній ОСОБА_1 та його захисник Сторожук Ю.В., про що свідчить як журнал судового засідання, так і судове рішення (а.с.32-37).

Разом з тим, в матеріалах справи наявна розписка про ознайомлення ОСОБА_1 20 червня 2024 року із постановою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області (а.с.40).

Перебіг строку на апеляційне оскарження постанови розпочався 21 червня 2024 року та закінчився після спливу десяти днів - 30 червня 2024 року (останній день для подачі апеляційної скарги). Однак, ОСОБА_1 не реалізував своє право на оскарження постанови у строки, встановлені законом, із апеляційною скаргою він звернувся 24 липня 2024 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції Теофіпольського районного суду Хмельницької області, тобто з пропуском визначеного ст. 294 КУпАП строку.

Будь яких доказів, які б підтверджували неможливість подання апеляційної скарги у строки, визначені законом, або поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, дана скарга ОСОБА_1 не містить.

Посилання ж на те, що із повним текстом оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 ознайомився лише 23 липня 2024 року із Єдиного державного реєстру судових рішень, апеляційний суд відкидає, оскільки, відповідно до вимог закону, строк на апеляційне оскарження відраховується з моменту оголошення постанови судді. Більше того, постанова суду була проголошена у присутності як ОСОБА_1 , так і його захисника, їм достеменно був відомий результат судового розгляду. Отже, у сторони захисту не було об`єктивних перешкод вчасно звернутися з апеляційної скаргою, а після отримання повного тексту судового рішення, у разі необхідності, уточнити свої апеляційні вимоги.

Матеріали справи, як і зміст апеляційної скарги, не містять даних, які підтверджують поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року.

У зв`язку з наведеними обставинами та з урахуванням положень ст.294 ч.2 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження, а тому підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами статті 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Відмовити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у поновлені строку на апеляційне оскарження постанови судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу на постанову судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2024 рокущодо ОСОБА_1 повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя