ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/1012/23 Номер провадження 33/814/415/24Головуючий у 1-й інстанції Шарова-Айдаєва О. О. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М. за участю: секретаря судового засідання Степанової М.Ю., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Значенка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Чапленко А.І., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2023 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього стягнення за:

ч.1 ст.130 КУпАП - 17 000 гривень штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік;

ст.124 КУпАП - 850 гривень штрафу.

На підставі ст.36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 остаточне стягнення у вигляді 17 000 гривень штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 536 гривень 80 копійок судового збору.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 18 червня 2023 року о 18 годині 30 хвилин на 17 км автодороги «Полтава-Олександрія» в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «Volkswagen Golf 2 1.6», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, 18 червня 2023 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_1 на 18 км автодороги «Полтава-Олександрія», керуючи згаданим вище транспортним засобом, у порушення вимог п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням, не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом "Ford Fusion", н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілям було спричинено механічні пошкодження.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, учасниками провадження не оспорюються.

05 січня 2024 року Полтавським апеляційним судом апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Костенка В.О., на постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2023 року повернуто, у зв`язку з тим, що адвокатом Костенком В.О. не було належним чином підтверджено його повноважень на подання апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_1 , а тому розгляд за цією апеляційною скаргою не здійснюється.

В апеляційній скарзі адвокат Чапленко А.І. просить скасувати постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинки поліцією та наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння; ОСОБА_1 вживав алкоголь вже після ДТП за його участю та повідомлення йому про смерть побратима; поліцейські в порушення вимог ч.4 ст.266 КУпАП провели огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння після спливу двох годин із моменту ДТП, чим порушили процедуру такого огляду; наявний у провадженні відеозапис не є безперервним.

Під час провадження в суді апеляційної інстанції адвокат Значенко С.В. подав аналогічне апеляційній скарзі за змістом вимог і дововів клопотання про часткове скасування постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на те, що: факт вживання спритних напоїв ОСОБА_1 не заперечує, але він це здійснив після вчинення ним ДТП і повідомлення йому про загибель побратима, далі автомобілем не керував; у діях ОСОБА_1 формально вбачається склад іншого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП; поліцейські прибули на місце події після спливу двох годин із моменту ДТП і затим провели огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

05 січня 2024 року суддею Полтавського апеляційного суду ОСОБА_3 повернуто адвокату Костенку В.О. подану ним в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2023 року, а тому розгляд за цією апеляційною скаргою не здійснюється (а.с.110).

Суд апеляційної інстанції заслухав доводи адвоката Значенка С.В. на підтримку апеляційної скарги та клопотання про закриття провадження, перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги, клопотання та дійшов висновку про таке.

Частиною 7 ст.294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Постанова суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - порушення ним як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, учасниками провадження, в тому числі в апеляційній скарзі та клопотанні не оспорюється.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Вимогами п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №045083 18 червня 2023 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_1 на 17 км автодороги «Полтава-Олександрія» в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «Volkswagen Golf 2 1.6», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. У цьому процесуальному документі ОСОБА_1 власноруч зазначив про те, що вживав спиртні напої, будь-яких інших пояснень, зауважень чи доповнень до протоколу не вказував (а.с.3).

Факт перебування ОСОБА_1 на місці правопорушення, проходження ним на вимогу поліцейського огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання поліцією щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не оспорюється та підтверджено в апеляційній скарзі, а також у клопотанні про закриття провадження.

Разом з тим, доводи адвокатів про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є неспроможними.

Так, встановлені в протоколі обставини об`єктивно підтверджуються даними відеозапису, записаного на технічному носієві інформації, відповідно до якого на місці ДТП сам ОСОБА_1 підтвердив те, що він вживав алкоголь, 18 червня 2023 року у вечірній час доби (приблизно о 18 годині 30 хвилин) керував транспортним засобом «Volkswagen Golf 2 1.6», н.з. НОМЕР_1 , та вчинив ДТП. На вимогу поліцейського ОСОБА_1 як водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці правопорушення в присутності свідків із використанням поліцією спеціального технічного засобу, результати якого склали 2, 07 проміле алкоголю в крові. ОСОБА_1 не тільки протягом усього часу не заперечував правильність його ідентифікації як водія автомобіля та жодним чином не вказував з приводу вживання ним алкоголю після ДТП, а й на повідомлення поліцейського про те, що ОСОБА_1 у порушення вимог п.2.9 «а» керував автомобілем «Volkswagen Golf 2 1.6», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, зазначив, що більше не буде вчиняти такі дії, тим самим підтвердив факт виконання ним функцій водія під час перебування в стані алкогольного сп`яніння, а не вживання алкоголю вже після ДТП, про що йдеться в апеляційній скарзі та клопотанні. Не повідомляли щодо вживання ОСОБА_1 алкоголю після ДТП і свідки, навпаки вони щодо оголошення поліцейським результату огляду відреагували: «так це ще скільки часу пройшло після ДТП».

У наявних по справі письмових документах ОСОБА_1 і свідки також не зазначали про вживання ним алкоголю після ДТП, у жодному доказі по справі вказана обставина свого підтвердження не знайшла.

На схемі ж ДТП від 18 червня 2023 року зафіксовано перебування в цей день керованого ОСОБА_1 автомобіля на місці вчинення правопорушень - біля 17 км автодороги «Полтава-Олександрія» (а.с.58).

Записані засобами об`єктивного контролю (відеозаписом) обставини підтверджуються і змістом роздруківки технічного засобу «Drager Alcotest 6820» та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до яких у присутності двох свідків було встановлено перебування ОСОБА_1 , у тому числі під час керування автомобілем, у стані алкогольного сп`яніння з результатом 2, 07 проміле алкоголю в крові. У роздруківці й акті ОСОБА_1 висловив згоду з цим результатом огляду, що засвідчив своїм підписом (а.с.4-5).

Таким чином, наведені вище докази та встановлені обставини на основі аналізу їх сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, його перебування під час виконання функцій водія в цьому стані. Підстав для висновку про недопустимість, недостовірність чи неналежність цих доказів не встановлено. Дії ОСОБА_1 місцевим судом кваліфіковані правильно за ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, доводи представників про вживання ОСОБА_1 алкоголю після ДТП за його участю, відсутності доказів керування ним транспортним засобом і помилкової кваліфікації його дій є неспроможними, оскільки спростовуються сукупністю викладених вище доказів.

Що стосується тверджень адвоката щодо проведення поліцією в порушення вимог ч.4 ст.266 КУпАП огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння після спливу двох годин із моменту ДТП, то вони позбавлені підстав, так як: 1) у ч.4 ст.266 КУпАП і п.9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція), передбачено положення, яке стосується порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння протягом двох годин із моменту встановлення підстав для його здійснення, саме в закладі охорони здоров`я, в той час як законодавство не містить положень такого змісту, які би стосувались порядку проведення огляду поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів; 2) як слідує з викладеного вище, відлік строку для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння розпочинається з моменту виявлення поліцією підстав для здійснення такого огляду, а не з моменту ДТП, через це за обставин справи, яка є предметом розгляду, поліцейські до прибуття на місце ДТП не мали об`єктивної можливості встановити наявність підстав для проведення огляду ОСОБА_1 ; 3) окрім того, спізніле проведення огляду особи на декілька хвилин, про що стверджується адвокатами, не є обгрунтованою підставою для визнання недійсним результату огляду та не ставить під сумнів його достовірність, адже є навіть більш сприятливою обставиною для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що зі сплином часу ступінь алкогольного сп`яніння зменшується.

Пунктом 2 розділу І Інструкції визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Саме ці дискреційні повноваження поліцейського надають йому право самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

В акті огляду поліцейським були зафіксовані виявлені ним у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів (млява мова, нестійка хода). Як наслідок, за результатами проведеного огляду підтверджено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння зі значним перевищенням гранично допустимої норми кількості проміле алкоголю в крові водія, а тому доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння є неспроможними.

Також суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання апелянта на відсутність доказів зупинки ОСОБА_1 поліцією, оскільки транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 не зупинявся, а поліцейські прибували на місце правопорушення у зв`язку з надходженням повідомлення зі служби «102» про вчинене ОСОБА_1 ДТП (а.с.59).

Водночас слід зауважити, що питання з приводу підстави зупинки автомобіля не є конструктивною ознакою диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП і відповідно відсутність у матеріалах справи відомостей щодо обставин здійснення поліцією зупинки ОСОБА_1 , на що наявне посилання в апеляційній скарзі, не утворює достатню підставу для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження щодо ОСОБА_1 , оскільки не спростовує доведеність наведеними вище доказами факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто наявність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Аргументи ж представника, які зводяться до небезперевності відеозапису є необгрунтованими та не впливають на правильність висновків місцевого суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, так як наявний у матеріалах справи технічний носій інформації з відеозаписом у сукупності з іншими наведеними вище доказами по справі поза розумним сумнівом безперечно доводить обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Окрім того, в ході здійснення фіксації вказаного вище правопорушення поліцейськими було забезпечено додаткову процесуальну гарантію для забезпечення повного й неупередженого встановлення обставин провадження у вигляді залучення по справі 2 свідків.

Отже, доводи та підстави, з яких ставиться питання про закриття провадження щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є водієм з водійським посвідченням (серії НОМЕР_3 ), що підтверджується даними Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Полтавській області (а.с.43-44).

Керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки такого діяння. Зокрема, водій у стані алкогольного сп`яніння становить загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, а також безпосередньо для себе особисто, та власності третіх осіб.

Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Отже, апеляційна скарга та клопотання про закриття провадження щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не підлягають до задоволення.

Разом з тим, керуючись ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції констатує, що місцевий суд, накладаючи на ОСОБА_1 стягнення за ст.124 КУпАП, припустився помилки.

Пунктом 7 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

За змістом ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, ОСОБА_1 вчинив 18 червня 2023 року, натомість стягнення на нього за цими нормами КУпАП місцевим судом накладено 14 листопада 2023 року, тобто поза межами трьохмісячного строку, визначеного в ч.2 ст.38 КУпАП.

На підставі викладеного вище, оскаржувану постанову в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення за ст.124 КУпАП належить скасувати, виключити з неї рішення про накладення на ОСОБА_1 стягнення за ст.124 КУпАП і вважати його визнаним винуватим за вчинення цього адміністративного правопорушення, що обумовлює необхідність наступної зміни судового рішення місцевого суду шляхом виключення з нього рішення про застосування щодо ОСОБА_1 остаточного стягнення на підставі ст.36 КУпАП.

Таке рішення апеляційного суду стосується виключно порядку застосування стягнення, відповідно не впливає на висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і можливість реалізації іншими особами своїх прав щодо відшкодування шкоди, завданої діями ОСОБА_1 , зокрема, у сфері цивільних правовідносин.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Чапленко А.І., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та клопотання адвоката Значенка С.В. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без задоволення.

На підставі ч.7 ст.294 КУпАП постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2023 року в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення за ст.124 КУпАП скасувати.

Виключити з постанови місцевого суду рішення про накладення на ОСОБА_1 стягнення за ст.124 КУпАП і вважати його визнаним винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

У порядку ч.7 ст.294 КУпАП постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 змінити в частині застосування остаточного стягнення та виключити з постанови суду першої інстанції рішення про накладення на ОСОБА_1 стягнення на підставі ст.36 КУпАП.

Уважати ОСОБА_1 визнаним винуватим і притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, із накладенням на нього стягнення за цим законом у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

В іншій частині постанову місцевого суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун