ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024 Справа №607/19285/24 Провадження №3/607/8144/2024

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О.Я., розглянувши матеріали, що надійшли із Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, Паспорт Серія НОМЕР_1 , виданий Підгаєцьким РВ УМВС України у Тернопільській області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має 2 неповнолітніх дітей, працюючого водієм автобуса у ФОПа ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , телефон: НОМЕР_2 ,

за статтями 1224, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №119377 від 29 серпня 2024 року встановлено, що в м. Тернопіль по вулиці Руська, 27 серпня 2024 року, близько о 11:45 год водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_3 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, перед початком маневру не переконався, що це буде безпечно, виконуючи маневр перестроювання з лівої смуги в праву, не надав переваги в русі ТЗ «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку праворуч та який уникаючи зіткнення був змушений різко змінити напрямок руху праворуч та зменшити швидкість, внаслідок чого допустив наїзд на бордюрний камінь та ТЗ отримав механічні ушкодження, чим порушив п.2.3.б. ПДР України порушення стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, технічним станом; п.10.1. ПДР України інше порушення ПДР, порушення правил перестроювання, зміни напрямку руху; п.10.3. ПДР України інше порушення ПДР, порушення правил перестроювання, за що передбачена відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) (а.с. 1).

Також у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №118610 від 27 серпня 2024 року вказано, що 27 серпня 2024 року об 11:45 год у м. Тернопіль по вулиця Руська (за Надставною церквою в напрямку вулиці Мазепи), водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_3 та будучи причетним до ДТП, залишив місце події, чим порушив п.2.10.а. ПДР України залишення водіями ТЗ та учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил, за що передбачена відповідальність за статтею 1224 КУпАП (а.с. 2).

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суду повідомив, що вину визнає частково та щиро розкаюється у вчиненому. Суду пояснив, що не побачив, що внаслідок маневру перестроювання, за обставин, які викладені у протоколі, ТЗ «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_4 , отримав механічні пошкодження, а тому поїхав, він не розумів, що залишає місце ДТП.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №119377 від 29 серпня 2024 року (а.с. 1);

- відеоматеріалами «export-516x9» з нагрудної камери 473064 (а.с. 3);

- схемою місця ДТП, яка сталася 27 серпня 2024 року о 11 год. 45 хв. в м. Тернополі на вул. Руська (за пішохідним переходом біля Надставної церкви в сторону вул. Мазепи) (а.с. 4);

- письмовими поясненнями потерпілої особи ОСОБА_3 від 27 серпня 2024 року, в якому вказав, що керуючи авто «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_4 , здійснював рух по вулиці Руській до вулиці Мазепи. Рухався по правій полосі орієнтовно о 11:45 та 50 м від пішохідного переходу побачив, що водій авто «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_3 , почав перелаштовуватись у його ліву сторону авто, щоб уникнути зіткнення він почав аварійно гальмувати та прийняв положення керма вправо, тому, здійснив зіткнення у бордюр. Після чого, водій ніяк не відреагував і поїхав далі, він почав доганяти ТЗ «Mercedes-Benz Sprinter», коли обігнав його та показав рукою жест «Зупинись» біля кільця на Мазепи, Миру. Водій зупинився, після чого він йому сказав, що «Я вийду гляну на пошкодження машини, він почекав і я йому сказав в мене пошкодження авто, я викликаю поліцію» на що водій буса відповів «викликай кого хочеш» та поїхав (а.с. 7);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 27 серпня 2024 року, в яких зазначено, що о 11:45 год рухаючись, як пасажир у ТЗ «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 рухаючись по вулиці Руській у напрямку вулиці Мазепи у правій полосі відбувся наїзд ТЗ з лівої полоси «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_3 . Під час наїзду водій ОСОБА_3 , щоб уникнути зіткнення з даним ТЗ прийняв ще більше праворуч та при цьому пошкодив праве колесо та диск автомобіля. Водій «Mercedes-Benz» не зупинився та продовжив рух. Випередивши водія «Mercedes-Benz» помахом руки зупинив його аби вияснити обставини. Водій «Mercedes-Benz» зупинився, але відмовився дивитись на автомобіль «Ford Fusion» та викликати патрульну поліцію. На слова водія «Ford Fusion» про виклик патрульної поліції відреагував «Викликай кого хочеш». Після цього, водій зателефонував на номер 102 та сповістив про скоєння ДТП водієм ТЗ «Mercedes-Benz Sprinter» (а.с. 6);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27 серпня 2024 року, в яких зазначено, що рухаючись згідно маршруту Підгайці-Тернопіль на вул. Руській за пішохідним переходом відбулася аварійна ситуація за участю Мерседес-Спринтер та Форд Мондео, який не надав при включеному правого покажчика повороту Мерседеса не надав перевагу в русі, в результаті чого відбулася аварійна ситуація, внаслідок чого водій Форд намагаючись його зупинити (а.с. 5);

- протоколом огляду транспортного засобу «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_4 , від 27 серпня 2024 року (а.с. 8);

- протоколом огляду транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_3 , від 29 серпня 2024 року (а.с. 9);

- рапортом старшого юрисконсульта СПЗ УПП в Тернопільській області ДПП капітана поліції Кондрата А.Р. (а.с. 10).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.2.3.б. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР України) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1. ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як вказано в п.10.3. ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Відповідно до статті 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За таких обставин, доходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, тобто порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до статті 33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, щире розкаяння, відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, а тому приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 850 гривень.

Згідно статті 401 КУпАП, судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 1224 КУпАП, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 1224 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньотранспортної пригоди, до якої вони причетні, передбачено покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до п.2.10.а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 1224 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.

Водночас, як установлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 27 серпня 2024 року о 11 год. 45 хв. у місті Тернополі вулиця Руська, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_3 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, перед початком маневру не переконався, що це буде безпечно, виконуючи маневр перестроювання з лівої смуги в праву, не надав переваги в русі ТЗ «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку праворуч та який уникаючи зіткнення був змушений різко змінити напрямок руху праворуч та зменшити швидкість, внаслідок чого допустив наїзд на бордюрний камінь. Однак, транспортні засоби не контактували, удару не було, а відтак, ОСОБА_1 не мав наміру з`їжджати з місця ДТП. Також це вбачається із протоколу огляду транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_3 від 29 серпня 2024 року, в якому вказано, що механічних ушкоджень характерних до даної події не виявлено. Отже, водій ОСОБА_1 не міг знати, що внаслідок порушення ним ПДР України, створення аварійної ситуації, інший транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

З огляду на вказане, умисел на вчинення правопорушення, передбаченого статтею 1224 КУпАП, в діях ОСОБА_1 - відсутній.

Будьякі інші докази, які б свідчили про зворотне до матеріалів справи не долучені.

При цьому, приймаючи рішення по суті справи, суддя виходить з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні судом у судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1224 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 9, 33, 34, 35, 1224, 124, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 3001 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області Герчаківська О.Я.