Справа № 541/4498/23
Номер провадження3/541/109/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Вірченко О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2023 року серії ААД № 654381, 09 грудня 2023 року о 23 год 06 хв. у м. Миргороді по вул. Гоголя ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6810; тест 1298; результат 1,28 проміле; своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (А) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Захисник ОСОБА_1 адвокат Яковенко Г.М. просив провадження щодо притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити. Зазначив, що працівниками поліції було порушено процедуру його огляду. Так, ОСОБА_1 заперечував факт вживання алкогольних напоїв, не погодився з результатами його огляду на місці зупинки, про що було вказано в протоколі про адміністративне правопорушення. Однак, ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, а його прохання проїхати до лікарні було проігноровано, що є суттєвим порушення процедури огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, адвокат вважає, що під час розгляду даної справи необхідно врахувати практику ЄСПЛ та принцип презумпції невинуватості особи, діючого в адміністративному праві, у відповідності з яким усі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, тому провадження по даній справі повинно бути закрите на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, поліцейський СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Васильєв О.С. під час судового розгляду пояснив, що із ОСОБА_1 під час розгляду адміністративного матеріалу він не спілкувався, спілкування відбувалось із його колегою, який пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки. Останній не говорив, що з результатами огляду він не згодний, а твердження, що він не вживав алкогольні напої це суб`єктивна думка водія.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Бельков В.В. пояснив, що ОСОБА_1 було зупинено в зв`язку з порушенням останнім ПДР. Після зупинки транспортного засобу свідок почув з автомобіля запах алкоголю, тому водія попросили вийти та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було роз`яснено порядок проходження огляду, після огляду на стан сп`яніння водію повідомлено результат. Незгоди з результатом огляду водій не висловлював, виписати направлення до медичного закладу не просив.

Свідок ОСОБА_2 , який є знайомим ОСОБА_1 , пояснив, що в грудні 2023 року (точну дату він не пам`ятає) вони із ОСОБА_1 переганяли автомобіль та були зупинені працівниками поліції. Свідок зазначив, що алкогольні напої вони не вживали. ОСОБА_2 не чув, щоб ОСОБА_1 визнавав факт вживання алкоголю. Натомість, останній просив відвезти його до медичного закладу, на що поліцейські відповіли, що вже пізно.

Вислухавши думку захисника, пояснення особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до наступного висновку.

У відповідності зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд. Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом, у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

За змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність для водія транспортного засобу настає за доведеністю одночасно двох обставин керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Як встановлено суддею, ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення інкримінується керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами алкотестеру Драгер з позитивним результатом 1,28 %.

З доданого до протоколу відеозапису вбачається та не заперечується факт керування ОСОБА_1 автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був зупинений поліцейськими в зв`язку із порушенням водієм Правил дорожнього руху.

З огляду на ознаки алкогольного сп`яніння у водія, останньому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ч. 2 розділу ІІ Інструкції визначено, що за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Таким чином, ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у водія, є підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, працівник поліції не повідомив водію наявність в нього таких ознак, а одразу запропонував пройти огляд. Не містить ознак сп`яніння у водія, які б слугували достатньою правовою підставою для проведення огляду на стан сп`яніння, і складений працівниками поліції протокол.

Перед оглядом на стан сп`яніння ОСОБА_1 повідомив, що алкогольні напої він не вживав, не заперечував пройти огляд на стан сп`яніння.

Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, незважаючи на той факт, що ОСОБА_1 заперечував факт вживання алкогольних напоїв, поліцейські не роз`яснили його право на медичний огляд в закладі охорони здоров`я, хоча в даному випадку, працівники поліції мали у відповідності до норм Інструкції роз`яснити водію право на проходження огляду в найближчому медичному закладі.

Більш того, як вбачається з відео, під час розгляду даної справи ОСОБА_1 виявляв бажання проїхати до закладу охорони здоров`я, але поліцейський йому зазначив, що «прилад не обманеш».

За змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки зазначені вище обставини свідчать про порушення порядку проходження огляду на стан сп`яніння, встановленого ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суддя не може прийняти до відома результати проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, який в даному випадку є недійсним.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, керуючись вимогами ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином не доведена, а тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 213, 221, 283 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. М. Вірченко