Справа № 177/1343/24
Провадження № 3/177/979/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 вересня 2024 року Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Лященко В.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Чепурнова В.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безробітного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Водій ОСОБА_1 , 09.06.2024 року о 20 год. 20 хв., у Дніпропетровській області Криворізького району, с. Новий Шлях, по вул. Квіткова керував транспортним засобом ВАЗ номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказане правопорушення зафіксовано на нагрудні відеореєстратори, відео з яких записано на диск та долучено до матеріалів справи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, вказав, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, оскільки було необхідно відвезти дитину до лікарні, після чого самостійно поїхав до комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» та пройшов медичний огляд.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Чепурнов В.І. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі щодо ОСОБА_1 , зокрема посилаючись на те, що на ОСОБА_1 було здійснено тиск з боку працівників поліції, зокрема поліцейські спонукали його до відмови від проходження огляду на місці зупинки, і оскільки у нього була хвора дитина, яку необхідно було доставити її якнайшвидше до лікарні, він погодився на складення протоколу. Однак заперечував відмову від проходження ОСОБА_1 огляду, оскільки він самостійно поїхав до лікарні та пройшов медичний огляд. Внаслідок зловживання поліцейськими своїми правами, порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, звернувся до суду з клопотанням про повернення матеріалів справи на доопрацювання, посилаючись на те, що в протоколі відсутнє посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» ПДР України, а інкриміноване у протоколі діяння не охоплюється змістом ст. 130 КУпАП, тому що йому не інкриміноване порушення п. 2.9 «а» ПДР України, крім того водій не був відсторонений від керування транспортним засобом та самостійно прибув до медичного закладу з метою проходження огляду на стан сп`яніння, посилається на те, що згода ОСОБА_1 на проходження медичного огляду підтверджена відеозаписом, поліцейські не повідомили ОСОБА_1 про наявність у них спеціальних технічних засобів. Зауважив, що у випадку незгоди водія на сам факт застосування спеціального технічного засобу або незгоди з його результатами, у поліцейського виникає обов`язок у двогодинний строк доставити водія до закладу охорони здоров`я для огляду. За таких обставин вважає неможливим встановити чи проведено своєчасно перевірку газоаналізатори та яку допустиму похибку він має; які методи дослідження сечі та крові були застосовані та чи придатні для дослідження реактиви залучені медичними працівниками.

Суд не знаходить підстав для направлення справи на доопрацювання, оскільки обставини на які вказує захисник слід оцінювати при розгляді справи по суті, у зв`язку з чим дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №490931 від 09.06.2024 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, складеним уповноваженою особою, який містить дані щодо обставин вчиненого правопорушення. Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 пояснень по суті правопорушення не надав, підписав складений протокол;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2355036 від 09.06.2024 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП;

- направленням водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.06.2024, відповідно до якого, ОСОБА_1 від огляду відмовився;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому також зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду та підпису водій ОСОБА_1 відмовився;

- рапортом поліцейського, який узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього доказами;

- дослідженим в ході розгляду справи записом з нагрудних відеореєстраторів на якому, зокрема, зафіксовано те, що ОСОБА_1 працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в порядку визначеному законом на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, або в медичному закладі (20:36 відео 2024-06-11 at 15.24.26), на що останній висловив незгоду. Крім того ОСОБА_1 під відеозапис, не заперечував факт керування ним транспортним засобом, йому озвучено виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Також на відеозаписі зафіксована некваплива поведінка ОСОБА_1 від моменту зупинки, що не узгоджується з доводами про те, що він був вимушений погодитися на складення протоколу у зв`язку з необхідністю якомога найшвидше відвезти дитину до лікарні. З відеозапису вбачається, що такі дії ОСОБА_1 були спрямовані на небажання проходити огляд на стан сп`яніння хоч на місці зупинки, хоч в медичному закладі.

Згідно п.п. 1.3, 1.9 ПДР України, на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд критично оцінює твердження захисника про порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , невідповідність дійсності відомостей вказаних у протоколі у зв`язку з порушенням саме п. 2.5 ПДР України, а не п. 2.9 «а» ПДР України, адже працівником поліції ОСОБА_1 озвучено ознаки сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, при цьому ОСОБА_1 відмовився пройти огляд, що підтверджується матеріалами справи, зокрема відеоматеріалом.

У зв`язку з чим працівниками поліції коректно вказано у протоколі про порушення ОСОБА_1 саме вимог п. 2.5 ПДР України.

Позиція захисника, що складення відносно ОСОБА_1 протоколу є наслідком тиску з боку поліцейських, суд не бере до уваги та розцінює як спосіб уникнути відповідальності.

Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) суду надано не було. Внаслідок цього, у суду відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Належить взяти до уваги, що ОСОБА_1 особисто та добровільно підписав цей протокол. Будь-яких зауважень про те, що він не керував автомобілем, або щодо незаконних дій працівників поліції він не зазначив ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в інших документах, доданих працівниками поліції до цього протоколу.

Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 подавалася заява у порядку, передбаченим чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складенні адміністративного матеріалу щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги ст.ст. 256, 266, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.

З приводу того, що ОСОБА_1 , самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №--1320 складеного 09.06.2024 о 23-00 год., ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння, результат лабораторних тестів 0,77 проміле.

У результаті токсикологічного дослідження крові №2185 від 09.06.2024 також вказаний показник 0,77 проміле, що виключає помилковість досліджень.

Крім того, суд звертає на те, що протокол складено 09.06.2024 о 20-40 год., а медичний огляд ОСОБА_1 було проведено вже понад дві години, що вбачається з акту медичного огляду, тим не менше результат огляду виявився позитивним, що не може свідчити про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та не може бути належним доказом, який спростовує відсутність у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази, у розумінні ст. 251 КУпАП є належними, логічно доповнюють один одного, не суперечать один одному, узгоджуються між собою, є правдивими, об`єктивними та беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту п. 2.5 ПДР України та відповідно вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до практики Європейського суду рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до довідки наданої інспектором ВРПП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно національної автоматизованої інформаційної системи ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 . Транспортний засіб належить: ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність, особу ОСОБА_1 та вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 40-1, 130, 283, 284, 289 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя В.В.Лященко